ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6900/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Кальника В.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року 
у адміністративній справі № 340/6900/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_2 », відповідно до якого ОСОБА_2 вважається таким, що самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану, а також про зобов`язаня Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ - НОМЕР_2 ) провести додаткове службове розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку представником позивача адвокатом Охременко А.В. з підстав його необґрунтованості та незаконності, у зв`язку з чим просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовних вимоги у цій справі в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі просить залишити його без змін, а вимоги апеляційної скарги позивача залишити без задоволення. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та відзиву відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин у цій справі, правильність їх оцінки та застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного
Спір у цій справі ініційовано ОСОБА_1 , яка є матір`ю солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та який відповідно до проведеного службового розслідування вважається таким, що самовільно залишив вогневу позицію військової частини НОМЕР_1 зі зброєю 11 червня 2025 року.
Звернення до суду з позовом у цій справі пов`язано саме з не погодженням ОСОБА_1 з формулюванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_2 », відповідно до якого ОСОБА_2 вважається таким, що самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану та з відповідними висновками службового розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності яких суттєво обмежуться її можливості у пошуках сина. 
При вирішенні спору у цій справі судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що внаслідок проведеного за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 , військовою частиною 31.10.2025 року до головного управління Державного бюро розслідувань було надіслано повідомлення про кримінальне правопорушення разом із копіями матеріалів службового розслідування (а.с.55) та отримано у відповідь витяг з єдиного реєстру судових розслідувань, тому відповідно до предмету спору суд детально аналізуючи положення Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999 року та визначеного наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 детально перевірив підстави і процедуру призначення та проведення службового розслідування саме внаслідок чого суд з`ясував, що:
- службове розслідування у спірному випадку було проведено офіцером групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_4 » та з метою уточнення причин та умов, що сприяли самовільному залишенню позиції військової частини кулеметником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 (а.с.43);
- а матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_4 , було встановлено, що солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, діючих в умовах воєнного стану, 11 червня 2025 року самовільно залишив позиції під час виконання бойового завдання стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 на північних околицях населеного пункту АДРЕСА_1 . Вчинені правопорушення підтверджуються фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування та зазначені в розділі 3 акту службового розслідування. Правопорушення вчинено солдатом ОСОБА_4 під час виконання службових обов`язків. (а.с.37-41).
За вказаних обставин та виходячи з положень: ст.1, ст.2, ст.3, ст.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; абз.4 ст.11, ст.16, ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України – суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку у цій справі про відсутність правових підстав вважати незаконним оскаржуваний позивачем у цій справі наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_2 », а з огляду на наявні у справі докази, якими повністю спростовуються доводи позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Доводами апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовуються, а відповідно і не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення у цій справі, а твердження позивачки про те, що її син військовослужбовець зник безвісти під час виконання бойових завдань, а не самовільно залишив місце служби (СЗЧ), після відкриття кримінального провадження (а у даному випадку провадження вже відкрито) має перевірятися слідчим або ВСП, до яких позивачка має подавати наявні у неї докази (показання свідків, листування, тощо) та звертатися з відповідними заявами, клопотаннями вимагаючи отримати вже у кримінальній справі: письмові свідчення (рапорти, пояснення) безпосередніх свідків або командирів підрозділу про те, що син вирушив на бойове завдання і не повернувся; а також бойові документи (Витяги з бойових розпоряджень, журналів бойових дій (ЖБД), накази про закріплення за певними позиціями, які підтверджують, що син перебував на лінії зіткнення, Журнали спостережень та радіоперехоплення); будь-які цифрові докази (скріншоти останніх повідомлень або дзвінків із зазначенням загрозливої ситуації перед зникненням, фото чи відео з місця події); а також інформацію про особисті речі та документи, які залишені в розташуванні (телефон, документи, військове спорядження) — що є доказами в кримінальній справі, які не повинен збирати відповідач під час проведення службового розслідування, та тим більш не має права перевіряти адміністративний суд під час вирішення спору з приводу законості/незаконості оскаржуваного позивачем у цій справі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_1 зі зброєю ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 ».
Підсумовуючи вищевикладене у сукупності та керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.В. Кальник