Справа №295/6666/26
Категорія 38
2/295/3910/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту, який укладений 23.02.2025 року між сторонами в електронній формі.
Згідно договору позичальнику ОСОБА_1 надано грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. з терміном користування кредитом 365 днів та базовим періодом 23 дні як проміжків часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Сторонами погоджено відсоткову ставку.
Крім того, позивач наголошує на укладенні додаткових угод до кредитного договору, за якими сторони домовились про надання коштів у кредит, а саме: додатковою угодою № 1 від 29.03.2025 року на суму 2000,00 грн., додатковою угодою № 2 від 31.03.2025 року на суму 1000,00 грн., додатковою угодою № 3 від 04.04.2025 року на суму 2000,00 грн., що в загальній сумі становить 5000,00 грн. Таким чином, сума кредиту за договором збільшилася до 20 000,00 грн.
Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 18.03.2026 року виникла заборгованість в сумі 57 664,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. – заборгованість за основним боргом, 34 864,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками, 2800,00 грн. - заборгованість за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України.
За наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 18.05.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.02.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір кредиту, за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом зарахування на його картковий рахунок.
Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 365 днів зі встановленням базового періоду сплати відсотків як проміжку часу, в останній день якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. 
Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною процентною ставкою:
- 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо - ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою;
- 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Пільгова відсоткова ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.
Знижена відсоткова ставка становить 1 % за кожен день користування кредитом до 180 дня користування кредитом (включно), яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом за умови своєчасного і належного виконання позичальником умов договору щодо оплати кредиту та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.
У разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 73000 % (сімдесят три тисячі) відсотків річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України, які нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості.
В розділі 13 договору, зокрема в графі «Позичальник», зазначений номер особистого електронного платіжного засобу, а саме: банківська картка №  НОМЕР_1 .
Невід`ємною частиною кредитного договору є Правила відкриття кредитної лінії, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики Національного банку України.
Додатковими угодами №1 від 29.03.2025 року, №2 від 31.03.2025 року, №3 від 04.04.2025 року сторони погодили надання додаткових коштів у кредит у сумі 2000,00 грн., 1000,00 грн. та 2000,00 грн., згідно з яких сторони встановили, що комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15 %, а інші умови, визначені у кредитному договорі, залишилися незмінними.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (в чинній на час виникнення правовідносин редакції) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.
Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.
Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору від 23.02.2025 року з даними про застосування одноразового ідентифікатора «А4049».
Крім того, з довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» слідує, що на банківську карту №  НОМЕР_2 було зараховано кошти у розмірі 15 000,00 грн. – 23.02.2025 року, 2000,00 грн. – 29.03.2025 року, 1000,00 грн. – 31.03.2025 року, 2000,00 грн. –04.04.2025 року.
Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Надаючи оцінку змісту договору кредиту, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості за договором кредиту в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 000,00 грн. обґрунтованим, законним, та такими, що підлягає задоволенню. 
Щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Судом окремо досліджено розрахунок заборгованості, з якого слідує, що відповідачу за період з 23.02.2025 року по 18.03.2026 року було нараховано заборгованість за кредитним договором, а саме: за основним боргом – 20 000,00 грн.; за відсотками – 67 024,00 грн.; за комісією – 750,00 грн.; за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України – 6200,00 грн.
Крім того, матеріалами справи підтверджується часткове погашення відповідачем заборгованості у розмірі 36 310,00 грн.
Встановлено, що позивач зарахував вказану суму в рахунок погашення: відсотків -32 160,00 грн; комісії - 750,00 грн.; відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України - 3400,00 грн.
Суд враховує, що Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На час розгляду справи воєнний стан є триваючим.
У пункті 18 ЦК України Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки в Україні введено та триває воєнний стан, вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.
З урахування вищенаведеного, суд враховує, що зараховані кошти позивачем за відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України є незаконним, а тому підлягають зарахуванню в оплату відсотків, визначених договором.
Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором становить 51 464,00 грн., з яких: за основним боргом – 20 000,00 грн., за відсотками – 31 464,00 грн.
Вирішаючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
За положеннями п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2376,14 грн., який є пропорційним розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», код ЄДРПОУ 38548598, адреса: 01133, м. Київ, Бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, заборгованість за договором кредиту від 23.02.2025 року в сумі 51 464,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. – заборгованість за основним боргом, 31 464,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2376,14 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов