ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/5909/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року (суддя Озерянська Світлана Іванівна) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративний суд по справі № 160/12357/25 від 25.06.2025 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 160/12357/25 від 23.10.2025 стосовно не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та які враховуються для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 з 01.03.2025; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення з 01.03.2025 розміру пенсії ОСОБА_1 , встановленої рішенням № 047150011834 від 26.01.2026 (час розрахунку 10:43) довічно з 26.10.2024 у розмірі 13 483,26 грн з надбавками; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративний суд по справі № 160/12357/25 від 25.06.2025 і постанову Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 160/12357/25 від 23.10.2025 та здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2025 з розрахунку 13 483,26 грн (розмір проіндексованої пенсії станом на 26.10.2024) х 1,115 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2025); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративний суд по справі № 160/12357/25 від 25.06.2025 і постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 160/12357/25 від 23.10.2025 встановити ОСОБА_1 з 01.03.2025 пенсію у розмірі 15 033,83 грн (п`ятнадцять тисяч тридцять три гривні 83 копійки) без доплати за понаднормовий стаж з розрахунку 13 483,26 грн (розмір проіндексованої пенсії станом на 26.10.2024) х 1,115 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2025); визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині не включення до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995 в Товаристві з повною відповідальністю «Содєйствіє» - 7 місяців і 18 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995 в Товаристві з повною відповідальністю «Содєйствіє» (7 місяців 18 днів), починаючи з 05.10.2020.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , враховуючи зарахований до страхового стажу період роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995 з дня призначення пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 05.10.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач через портал електронних послуг звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив, зокрема, включити до його страхового стажу період роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995 в Товаристві з повною відповідальністю «Содєйствіє».
На звернення позивача ГУ ПФУ у Дніпропетровській області листом від 19.01.2026 повідомлено, що до страхового стажу позивача не зараховано, згідно з записами трудової книжки, період роботи з 17.01.1995 про 05.09.1995 в Товаристві з повною відповідальністю «Содейсвіє», оскільки на титульному аркуші трудової книжки не зазначено число та місяць народження.
Вважаючи протиправними такі дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом не зараховано позивачеві період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 13.09.1978, оскільки на титульному аркуші трудової книжки не зазначено число та місяць народження.
Станом на час початку ведення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).
Згідно з підпунктами 2.10, 2.11. пункту 2 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Надалі порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.
При цьому відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні норми містяться й у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301, якою передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Таким чином, законодавцем покладено обов`язок правильного ведення трудової книжки на адміністрацію підприємства, у зв`язку з чим недотримання відповідного порядку останньою не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу. 
Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача період роботи з 17.01.1995 по 05.09.1995.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року в адміністративній справі № 160/5909/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з 15 вересня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 15 вересня 2026 року. 

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Я.В. Семененко 

суддя Т.І. Ясенова