ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/298/26 Справа № 521/18035/24 | | Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі – Пікос А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про скасування приватного обтяження у вигляді заборони відчуження, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2024 року  ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про скасування приватного обтяження у вигляді заборони відчуження.
Позов мотивовано тим, що 03 жовтня 2015 року позивачка придбала автомобіль марки NISSAN модель MURANO, 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Під час придбання майна позивачка не володіла жодною інформацією про те, що автомобіль перебував або перебуває під приватним обтяженням. Більш того, стверджує, що така інформація була відсутня й у Сервісного центру МВС, котрий здійснив перереєстрацію транспортного засобу. За таких обставин позивачка була впевнена, що набуває необтяжене майно. Натомість, 21 травня 2024 року при спробі відчужити автомобіль позивачці стало відомо, що 26 липня 2012 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 12790355 зареєстроване обтяження вказаного автомобіля на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, серія та номер: 05/08/2007/840- К/576, виданий 23 серпня 2007 року, видавник: відділення ПАТ «КБ «Надра» Одеське РУ, боржник: ТОВ «АВТОРАЙ», реєстратор обтяження - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 
Зазначає, що на момент придбання автомобіля у реєстрі не було жодного обтяження, тому остання є добросовісним набувачем транспортного засобу, на яку таке обтяження не може розповсюджуватися, згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень». Водночас не виключення з реєстру запису про обтяження автомобіля, яке по суті не дає власнику вільно розпоряджатися своїм майном. 24 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_Ur_1 про відступлення права вимоги, серія та номер 956, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С. 
Позивачка зазначає, що не має жодних зобов`язань перед ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра», не є поручителем жодної фізичної чи юридичної особи перед ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра». 07 жовтня 2024 року, представником позивачки було направлено до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заяву з вимогою про скасування (виключення) запису про обтяження автомобіля з Державного реєстру обтяжень, однак відповіді на неї останній не отримав. 22 жовтня 2024 року представник позивачки звернувся адвокатським запитом № 56/24 до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філії ГСЦ МВС) з проханням надати відомості щодо того, чи було накладене приватне обтяження на спірний автомобіль станом на 03 жовтня 2015 року (на день його реєстрації на ОСОБА_1 ). У відповіді на вищезазначений адвокатський запит регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філії ГСЦ МВС) надано інформацію не в повному обсязі, а саме, зазначено, що станом на 22 жовтня 2024 року, згідно із даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 03 жовтня 2015 року автомобіль був зареєстрований за позивачкою. Вважає, що оскільки на час придбання спірного транспортного засобу позивачкою у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження, позивачка в силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження вважається добросовісним набувачем, який набув право власності на таке рухоме майно без обтяжень та в силу ст. 391 ЦК України має право на усунення перешкод у здійснення нею права користування та розпорядження своїм майном. Тому прохає суду скасувати приватне обтяження у вигляді заборони відчуження транспортного засобу на автомобіль марки NISSAN модель MURANO, 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . 
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження припиняється за наявності лише таких умов: на підставі рішення уповноваженого органу, або внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Фактичні обставини справи.
Так, судом встановлено, що 03 жовтня 2015 року за позивачкою зареєстровано право власності на транспортний засіб марки NISSAN, модель MURANO, 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 21). 
З відповіді ТСЦ МВС № 5142 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївські та Херсонській областях (філія ГЦС МВС) № 31/30/5142-10542-2024 від 25 грудня 2024 року (а. с. 36) вбачається, що станом на дату реєстрації 03 жовтня 2015 року автомобіля марки NISSAN, модель MURANO, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 , будь-які обмеження або обтяження щодо перереєстрації транспортного засобу були відсутні. 
З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 26 липня 2012 року за № 12790355 на вищенаведений транспортний засіб накладено обтяження у вигляді заборони відчуження на підставі кредитного договору № 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Авторай». 
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 03 травня 2012 року у справі №24/17-4626-2011 позов ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Авторай» про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволено. 
Стягнуто з ТОВ «Авторай» на користь банку заборгованість у загальній сумі 24736136 грн. 41 коп., яка складається: із основної заборгованості по кредитному договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року у сумі 4706948 грн. 26 коп., заборгованості за відсотками у сумі 4932084 грн. 28 коп., основної заборгованості за кредитним договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/06/2008/840-К/9 від 17 червня 2008 року у розмірі 5097103 грн. 87 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 3732832 грн. 88 коп.; державне мито у сумі 25500 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 236 грн. 
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року у справі № 24/17-4626-2011 апеляційну скаргу ТОВ «Авторай» задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 03 травня 2012 року у справі № 24/17-4626-2011 скасовано та припинено провадження у даній справі. 
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року у справі № 24/17-4626-2011 від 21 травня 2013 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ПАТ «КБ «Надра» від 11 січня 2013 року задоволено. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року у справі № 24/17-4626-2011 скасовано. Апеляційну скаргу ТОВ «Авторай» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 03 травня 2012 року у справі № 24/17-4626-2011 - залишено без змін. Стягнуто з ТОВ «Авторай» на користь ПАТ «КБ «Надра» 34410 грн. судового збору за подання заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами. Доручено Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ. 
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Авторай» припинено 28 травня 2013 року. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження припиняється за наявності лише таких умов: на підставі рішення уповноваженого органу, або внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Позиція апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказувала, що на час набуття ним права власності на зазначений транспортний засіб у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження цього майна.
Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»).
Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.
Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).
Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.
Доводи апеляційної скарги, що на час придбання позивачем автомобіля 03 жовтня 2015 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні відомості про його обтяження, відсутність обтяження підтверджено листом № 31/30/5142, який направлено на виконання ухвали суду першої інстанції 26 грудня 2025 року Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зміст такого хоча і свідчить про відсутність відомостей щодо наявних обтяжень, накладених на даний автомобіль під час реєстрації 03.10.2015, проте одночасно зазначено, що відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок усіх прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, в редакції, що діяли станом на момент реєстрації вказаного вище автомобіля 03.10.2015, проведення перевірки відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна не було передбачено. 
Наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09 жовтня 2025 року № Р324533 підтверджено наявне приватне обтяження всіх типів, зареєстроване 26.07.2012 за № 12790355, у вигляді заборони відчуження транспортного засобу – легкового автомобіля NISSAN Murano, номер об`єкта: НОМЕР_4 . Вказані відомості наявні у доступі, і позивачу як набувачу спірного майна, ніщо не заважало бути обізнаним про таке станом на час його придбання. 
Позивачем суду не надано доказів перевірки наявності реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час придбання автомобіля за номером об`єкта JN8АZ18W99W117695.
Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що позивач є добросовісним набувачем зазначеного транспортного засобу, а в цьому разі відповідно до наведених вище вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. 
Оскільки автомобіль відчужувався у період, коли був під обтяженням, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено, відсутні підстави для визнання позивача добросовісним набувачем. 
Інші доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судами фактами і обставинами, а також змістом правильно застосованих судом до спірних правовідносин норм матеріального закону. 
Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані сторонами докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 — залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 14 липня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 22 липня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова