КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/3044/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-
ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі – відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №7225/8 від 06 квітня 2026 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії в разі втрати годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дати звернення із заявою – тобто з 5 березня 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років. 
Вказує, що 05.03.2026 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (надалі – Закон №2262-ХІІ). До заяви про призначення пенсії додала свідоцтво про хворобу годувальника ОСОБА_2 , документи медико-соціальної експертної комісії, лікарське свідоцтво про смерть та довідку про ступінь втрати професійної працездатності, у якій причиною втрати працездатності зазначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.
Однак рішенням від 06.04.2026 №7225/8 відповідач відмовив їй у призначенні пенсії у разі втрати годувальника у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують причинну зв`язок смерті годувальника з пораненням, контузією, ушкодженням або захворюванням, отриманими під час проходження військової служби.
Вважає таке рішення протиправним та необґрунтованим, оскільки подані нею документи підтверджують, що захворювання, яке спричинило смерть її чоловіка, було пов`язане з проходженням ним військової служби. 
Стверджує, що законодавство не вимагає подання окремого документа про причинну зв`язок саме смерті годувальника з проходженням військової служби, якщо з наданих медичних документів убачається, що захворювання, яке спричинило смерть, було пов`язане з військовою службою. Водночас відповідач самостійно не витребував додаткових документів, не запропонував усунути можливі недоліки та не надавши належної оцінки сукупності поданих доказів, обмежившись формальним посиланням на відсутність окремого документа.
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ. Разом з тим, до такої заяви не додала документів на підтвердження причинного зв`язку смерті годувальника з пораненням, контузією, каліцтвом, одержаними під час проходження військової служби, при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби). У свою чергу, свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії СБУ в Кіровоградській області, лікарське свідоцтво про смерть від 03.06.2024 №637 не підтверджують таких відомостей. 
Вказує, що встановлення причинного зв`язку смерті особи із проходженням військової служби належить до компетенції уповноважених військово-лікарських комісій та медичних органів. Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями самостійно встановлювати причинний зв`язок смерті із проходженням військової служби на підставі аналізу медичних документів чи припущень.
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило.
14.05.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано у відповідача докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29.06.1993 (а.с. 14).
14.03.2026 позаштатною військово-лікарською комісією КНП "Одеська обласна клінічна лікарня" Шапрану Миколі Володимировичу оформлено Свідоцтво про хворобу №142, згідно якого встановлено діагноз: С 90.0 Множинна мієлома III Б ст. за Дюрі - Сальмон. Мієломна нефропатія. Вторинна анемія. Сепсис. Енцефалопатія змішаного генезу (дисциркуляторна, дисметаболічна, постгіпоксична) II ст., легкий вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми. OU ангіопатія. Двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-І ст. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН І ст. II ФК. Хронічний коліт з гіпермоторним синдромом. Хронічний простатит. Внутрішній геморой. Реактивний артрит, активна фаза, активність 1-2 ст. НФР І ст. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 9-а графи III Розкладу хвороб його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 16). 
07.04.2023 ОСОБА_2 встановлено І групу інвалідності, підгрупу «Б», безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД №398628, Причиною інвалідності визначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 7).
Відповідно до довідки Обласної МСЕК №1 м. Кропивницький серії 12 ААА №040680 від 07.04.2023 ОСОБА_2 встановлено 90 відсотків втрати професійної працездатності безстроково. Причиною втрати професійної працездатності зазначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).
Згідно довідки про причину смерті №6 від 26.02.2023 смерть настала внаслідок множинної мієломи, інтоксикаційний синдром (а.с. 9).
05.03.2026 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До заяви додала: паспорт громадянина Україин ОСОБА_2 та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №38 від 04.03.2026, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29.06.1993, свідоцтво про хворобу та документи медико-соціальної експертної комісії (а.с. 28).
За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняло рішення від 06.04.2026 №7225/8 про відмову у призначенні позивачу пенсії у разі втрати годувальника у зв`язку з ненаданням документів про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії або каліцтва, отриманих під час проходження військової служби або виконання обов`язків військової служби. Пенсійний орган дійшов висновку, що подані документи не підтверджують причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 із проходженням військової служби, та зазначив, що право на пенсію заявник матиме після досягнення 60-річного віку — з 15 березня 2028 року (а.с. 6).
Не погодившись із таким рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає настуне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон №2262-XII.
Згідно з частинами 2, 3 статті 1 Закону №2262-XII військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Частиною 5 статті 2 Закону №2262-XII передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.
Відповідно до статті 6 Закону №2262-XII сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Статтею 7 Закону №2262-XII передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Так, відповідно до статті 29 Закону №2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
За змістом частин 1, 2 статті 30 Закону №2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Пунктами "б" та "в" частини 4 статті статті 30 Закону №2262-XII встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: 
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.
За змістом пункту "б" частини четвертої статті 30 Закону №2262-XII до непрацездатних членів сім`ї відноситься у тому числі дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особою з інвалідністю. 
Водночас згідно із пунктом "в" до непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема дружина особи яка загинула, померла чи пропала безвісти в період проходження служби або померла після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, яка не взяла повторний шлюб та звернулась не раніше як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу). При цьому критерій пенсійного віку та страхового стажу при призначенні пенсії в разі втрати годувальника не застосовується за умови наявності у дружини (чоловіка) права на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону.
Тобто, для визнання дружини непрацездатним членом сім`ї Закон визначає альтернативні та незалежні одна від одної умови. 
Статтею 31 Закону №2262-XII передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Відповідно до статті 36 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Згідно зі статтею 37 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до статті 40 Закону №2262-XII пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.
Статтею 45 Закону №2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.
Наведене свідчить, що Закон №2262-XII передбачає такий вид пенсії як пенсія у зв`язку з втратою годувальника, право на отримання якої мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема один з подружжя.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок №3-1).
Відповідно до пункту 11 Розділу І Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
У пункті 3 Розділу ІІ Порядку №3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника, зокрема:
1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась);
2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув) / пропав безвісти у період проходження служби) або його копія;
3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим;
4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу;
5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу;
6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу;
7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5 - 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону);
8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону);
9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.
За змістом цих норм пенсія в разі втрати годувальника призначається особі, яка є членом сім`ї військовослужбовця, якщо годувальник помер внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби.
Для призначення такої пенсії особа повинна подати заяву та визначені цими нормами документи, зокрема про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Водночас пунктом 2 IV Порядку №3-1 передбачено, що при прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію: 1) ідентифікує заявника (його представника); 2) повідомляє інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії; 3) реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності; 4) з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; 5) повідомляє заявника або посадову особу уповноваженого органу (структурного підрозділу) про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; 6) сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; 7) надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем, баз даних згідно з пунктом 15 розділу II цього Порядку; 8) видає заявнику або посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу) розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 9 до цього Порядку) та/або надсилає уповноваженому органу (структурному підрозділу) повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, та строк їх подання. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.
Відповідно до пункту 4 IV Порядку №3-1 орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних державних електронних інформаційних реєстрах, системах, базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Отже, саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа буде обізнана з умовами призначення різних пенсій і може робити усвідомлений вибір. Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право.
Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) померлого годувальника ОСОБА_2 , який з 01.03.2022 проходив військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 за військовою спеціальністю механіка-радіотехніка. 
Постановою ВЛК, оформленого свідоцтвом №142, причинний зв`язок встановленого йому захворювання визначено у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». На підставі статті 9-а графи III Розкладу хвороб його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
07.04.2023 ОСОБА_2 встановлено І групу інвалідності, підгрупу «Б», безстроково. Також, Обласною МСЕК №1 м. Кропивницький йому встановлено 90 відсотків втрати професійної працездатності безстроково. Причиною втрати професійної працездатності зазначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а причиною смерті встановлено множинну мієлому, інтоксикаційний синдром.
Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника (05.03.2026) досягла віку, передбаченого пунктом «в» частини четвертої статті 30 Закону №2262-XII. 
Після смерті чоловіка позивач не взяла повторний шлюб.
05.03.2026 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, підставами прийняття оскаржуваного рішення вказано те, що заявниця не надала документів про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження військової служби, при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби). 
Дійсно, позивач при поданні заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника таких документів не надала, а долучені до заяви довідка МСЕК серії 12 ААД №398628 про становлення першої групи інвалідності і захворюванням, одержаних під час виконання обов`язків військової служби та Свідоцтво про хворобу №142 не підтверджують цих обставин, а лише посвідчують наявність захворювання та його пов`язаність з виконанням обов`язків військової служби.
Лікарське свідоцтво про смерть засвідчує медичну причину смерті — множину мієлому, однак не є постановою штатної ВЛК про причинну зв`язок захворювання, що призвело до смерті, з проходженням військової служби. 
В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, що можуть вказувати на причинний зв`язок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання ОСОБА_2 , що стало причиною його смерті, саме із його безпосереднім проходженням військової служби, при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби). 
Водночас суд зауважує, що в силу положень пунктів 11 Розділу І та 4 Розділу ІV Порядку №3-1 орган Пенсійного фонду під час розгляду заяви про призначення пенсії у випадку ненадання всіх необхідних документів, не повинен відмовляти в призначенні пенсії, а має здійснити активні дії щодо повідомлення заявника про необхідність подання документів, яких не вистачає. А тому ненадання всіх необхідних документів до заяви про призначення пенсії може бути підставою для відмови в призначення пенсії лише у випадку коли заявника письмово повідомлено про те, які документи необхідно подати додатково, та такі документи не були подані протягом трьох місяців.
У матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення позивача пенсійним органом про необхідність подання додаткових документів.
З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №7225/8 від 06.04.2026 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії в разі втрати годувальника, як такого, що прийнято з порушенням вимог законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання.
Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити призначити ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 05.03.2026 суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, зважаючи на наступне.
Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.
Проте, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.
Водночас, з огляду на встановлені судом обставини неналежного розгляду порушеного позивачем питання, ненадання позивачем усього переліку документів, що унеможливлює надати суду оцінку дотриманню усіх, передбачених нормами пенсійним законодавством, умов для прийняття рішення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у суду відсутні підстави вважати, що виконано усі визначені законом передумови, необхідні для застосування такого способу захисту порушених прав, про який просить позивач.
Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2026 та вирішити питання про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач приймаючи оспорюване рішення, діяв не на підставі Конституції та законів України, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України). 
Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 532,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій — задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №7225/8 від 06.04.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2026 та вирішити питання про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20 липня 2026 року.
Повне найменування учасників:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК