ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2026  м.Дніпро Справа № 904/1534/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Золотарьової Я.С. (доповідач), 
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
розглянув матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 (повне рішення складено 04.05.2026) 
у справі № 904/1534/26
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
про стягнення 47 385,19грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст справи
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 3% річних у розмірі 13 101,90грн та втрати від інфляції у розмірі 34 283,29грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 14.12.2017, а також договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 01.07.2020.
Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 408 024,00грн - плати за користування вагонами, 14 735,40грн – збір за зберігання вантажу, 6 341,39грн - судового збору.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2026 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 у справі №904/1484/25 залишено без змін.
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини другої статті 625 ЦК України нараховані 3 % річних у розмірі 13 101,90грн за період з 08.01.2025 по 27.01.2026 та інфляційні збитки у розмірі 34 283,29грн за період з січня 2025 року по січень 2026 року.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 по справі №904/1534/26 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 3% річних у розмірі 13 101,90грн, втрати від інфляції у розмірі 34 283,29грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40грн.
Мотиви рішення щодо задоволення позову ґрунтуються на таких аргументах:
Суд врахував, що рішенням у справі №904/1484/25, яке набрало законної сили, вже встановлено факт належності позивачу плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. 
Суд визначив, що обов`язок відповідача сплатити кошти за користування вагонами та збір за зберігання є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, ця норма поширюється на будь-які грошові зобов`язання, незалежно від підстав їх виникнення (договір перевезення, надання послуг тощо).
За умовами договору та правил перевезень, оплата здійснюється шляхом списання коштів з передоплати відповідача на підставі підписаних відомостей (форми ГУ-46) та накопичувальних карток (форми ФДУ-92). Відповідач підписав ці документи із запереченнями, що унеможливило автоматичне списання коштів залізницею у визначений договором строк (не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг).
Суд встановив, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає з дня, наступного за днем оформлення відповідних відомостей та карток. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд розглядає як особливу міру відповідальності боржника. Ці виплати є способом захисту майнового інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні втрат від знецінення грошей та отриманні компенсації за користування ними.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних (13 101,90 грн) та інфляційних втрат (34 283,29 грн) і підтвердив його арифметичну вірність.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг
Не погодившись з рішенням суду, через систему "Електронний суд" відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі №904/1534/26 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги
Апеляційна скарга на рішення обґрунтована тим, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області 04.05.2026 у справі № 904/1534/26 не відповідає фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.
Відносини щодо перевезення вантажів залізницею регулюються спеціальними нормами, зокрема Статутом залізниць України та Законом України “Про залізничний транспорт”. Хоча ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, її дія поширюється на окремі види зобов`язань лише у разі, якщо інше не передбачено спеціальними нормами.
Згідно зі ст. 105 Статуту залізниць України та ст. 314 Господарського кодексу України, сторони несуть обмежену матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених Статутом та договорами. Відповідно до ч. 5 ст. 114 Статуту, витрати та збитки, не передбачені договором або Статутом, не підлягають відшкодуванню.
З огляду на те, що чинне законодавство та судова практика звільняють залізницю від сплати інфляційних втрат та річних відсотків понад встановлені межі відповідальності, стягнення таких сум лише з вантажоодержувача було б дискримінаційним.
Скаржник вважає, що оскільки борг виник у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків з перевезення вантажів (несвоєчасною сплатою за користування вагонами), нарахування інфляційних втрат та 3% річних суперечить вимогам ст. 908, 920 ЦК України та ст. 105 Статуту залізниць.
На основі цих доводів ПРАТ “ПІВНГЗК” просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову АТ “Укрзалізниця”.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів - Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2026 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 залишено без руху. Апелянту надано 10 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: надати докази направлення скарги і доданих до неї документів позивачу в особі - Регіональній філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця".
12.05.2026 через систему “Електронний суд” від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2026 відкрито апеляційне провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи (оскарження) № 904/1534/26, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
12.06.2026 матеріали справи № 904/1534/26 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені апеляційним судом
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 позов задоволено; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 408 024,00грн - плати за користування вагонами, 14 735,40грн – збір за зберігання вантажу, 6 341,39грн - судового збору (а.с. 108-113).
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2026 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 у справі №904/1484/25 залишено без змін (а.с. 100-107).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 у справі №904/1484/25, встановлено таке.
“ 14.12.2017 між Регіональною філією "Придніпровська залізниця" (Залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (Власник колії) укладено договір №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".
Відповідно до п. 19 Договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 22.05.2024, цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками, і діє з 23 грудня 2017 року до 30 червня 2025 року включно.
На сайті Філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця" (далі - філія "ЦТЛ" АТ "Укрзалізниця") оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір про надання послуг з організації перевезень), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою (п.1.1 договору про надання послуг з організації перевезень).
Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4 Договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (п 1.10 договору про надання послуг з організації перевезень).
Відповідач у встановленому порядку звернувся до Позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Позивач надав відповідачеві повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-00191023/2020-0001 від 01.07.2020.
29.09.2023 оприлюднено нову редакцію договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, яка вводиться в дію з 01.10.2023 та яку розміщено за посиланням: httр:// uz-саrgо.соm/contractcariage.html.
У січні 2025 за накладними № 46101523, 46101481, 46109146, 46109096, 46129961, 46109088, 46129763, 46101572, 46101580, 46165791, 46154969, 46177234, 46142766, 46177267, 46142774, 46149589, 34809376, 34815845, 34816181, 34809418, 34816199, 34809384, 34816173, 34832261, 34832329, 38622817, 38622866, 34821694, 34828111, 34828129, 41482464, 41414970, 41482837, 41490848, 38626297, 41239328, 41239393, 41491499, 41496134, 41496142, 41491291, 41496159, 41491473, 41491481, 41496191, 41496209, 41496217, 41496183, 41496167, 41496175, 41496225, 41496266, 41496274, 41496290, 41496282, 41496233, 41496258, 41496241, 4І496332, 41496357, 41496365, 41496340, 41496381, 41496308, 41496324, 41496399, 46134144, 46138319, 46117461, 46138442, 46131959, 46142451, 46155941, 46154092, 46160966, 46172334, 46177804, 46177499, 46181574, 46181566, 46188249, 46188264, 46192456, 46193611, 46193769, 46193660, 46140091, 34822684, 46076543, 46157798, 46141180, 46141230, 46191870, 46189262, 46189254, 46195491, 46191912, 46191904, 34827527, 34819995, 34827568, 41507088, 41507096, 41507302, 41507260, 41507237, 41507724, 41507716, 41519265, 41507914, 41520792, 41520446, 41520784, 41520875, 41520883, 41522053, 46134128, 46139010, 46134136, 46142550, 46175519, 46175485, 46177531, 46178992, 46177820, 46181491, 46181616, 46181590, 46187886, 46187928, 46188199, 46193702, 46193579, 46192555, 46140083, 34822692, 34822700, 46157806, 46157707, 46157731, 46157848, 46177234, 46194098, 34819961, 34815662, 34827535, 41507120, 41507138, 41507146, 41507294, 41507310, 41507328, 41507732, 41507740, 41507757, 41507922, 41519372, 41519380, 41520800, 41520396, 41520404, 41523499, 41523515, 41520834, 46142592, 46150553, 46139051, 46175527, 46177481, 46169843, 46179008, 46177507, 46177515, 46181541, 46181517, 46181558, 46188215, 46193587, 46193603, 46140067, 46140075, 46139895, 46157764, 46157756, 46157772, 46178695, 46189270, 46157822, 46193397, 46193405, 46194114, 34819979, 34827576, 34815654, 41507179, 41507161, 41507104, 41507203, 41507211, 41507229, 41507344, 41507674, 41507708, 41507898, 41507799, 41507906, 41520438, 41520412, 41520842, 006531, 006530, 006529, 68993, 68992, 26744, 26745, 26746, 26742 на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Залізницею прийняті до перевезення порожні власні вагони.
На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, дані вагони було затримано за наказами №295 від 03.01.2025, №296 від 03.01.2025, №297 від 03.01.2025, №298 від 03.01.2025, №299 від 03.01.2025 через зайнятість колій на станції призначення Терни з вини одержувача ПрАТ "Північний ГЗК".
За фактом затримки станціями П`ятихатки, Верхівцеве було складено акти загальної форми ГУ-23а № 16 від 29.10.2024, №16 від 29.10.2024, №24 від 30.10.2024, №24 від 02.11.2024, №1 від 03.01.2025, №1 від 04.01.2025, №2 від 03.01.2025, №2 від 04.01.2025. №2 віл 03 01 7025 №1 від 05.01.2025, №1 від 03.01.2025, №2 від 05.01.2025, №3 від 03.01.2025, №3 від 05.01.2025; акти загальної форми ГУ-23 № 25039 від 03.01.2025, № 25040 від 03.0122025, №2802 від №2804 від 05.01.2025, №2803 від 03.01.2025, №2805 від 05.01.2025, № 25042 від 03.01.2025, у яких зазначено, що затримка вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, та зазначено час початку та закінчення затримки.
Після повернення вагонів з під`їзної колії була нарахована плата за користування ними під час простоювання на підставі актів загальної форми, та включено до відомостей плати за користування вагонами ГУ-46 №№05019014, 06019015, 07019007, 07019010, 07019011, 08019016, 08019017, 08019018, 08019021, 08019022, 08019023, 08019024, 09019025, 09019032, 10019029, 10019030, 14019037, 14019038, 17019065, 17019068, 17019069, 17019070, 18019089, збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-№№ 06019005, 06019007, 14019013, 14019015, 14019016, які представник відповідача підписав із запереченнями: із затримкою не згодні, оскільки вагони прийнято до перевезення понад добові заявки відвантаження готової продукції, у зв`язку з чим нараховані кошти у безспірному порядку не були списані.
Суд визнав, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 408 024,00грн, збір за зберігання вантажу у розмірі 14 735,40 грн.
З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги у справі №904/1484/25 підлягають задоволенню повністю зі стягненням з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 408 024,00грн та збору за зберігання вантажу у розмірі 14 735,40грн.”.
З огляду на положення частини четвертої ст. 75 ГПК України рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 у справі №904/1484/25 носить преюдиційний характер для даної справи, відповідно факти встановлені у судовому рішенні у справі №904/1534/25 не підлягають доказуванню в даній справі.
29.01.2026 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2026, яке набрало законної сили 14.01.2026, видано наказ №904/1484/25 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 408 024,00грн -плати за користування вагонами, 14 735,40грн – збору за зберігання вантажу, 6 341,39грн - судового збору.
На виконання рішення господарського суду Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" перерахувало на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 422 759,40грн, що підтверджується довідкою Філії "Єдиний сервісний центр" АТ "Укрзалізниця" (а.с. 99).

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Предметом розгляду у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Укладеним сторонами договором про надання послуг з організації перевезення №45-00191023/2020-0001 від 01.07.2020 передбачений обов`язок замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п. 2.1.4 договору).
Замовник зобов`язаний підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника – підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7 договору).
Відповідно до пункту 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / збирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.
Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.
У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.
Згідно з пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).
Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Беручи до уваги факти, встановлені у справі №904/1484/25, рішення, яке набрало законної сили, відповідач підписав вищевказані відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92.
Вказане унеможливило списання залізницею плати за користування вагонами за відомістю плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу за накопичувальною карткою.
При цьому, з огляду на умови пункту 2.1.7 договору обов`язок підписати означені накопичувальні картки та відомості плати у відповідача виник після двох робочих днів від дня надання послуг, що підтверджується одним із документів передбачених п. 1.4 договору.
Оплата послуг перевізника здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. Тобто, отримання залізницею коштів поставлене в залежність від виконання відповідачем певних дій, зокрема, підписання накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами без заперечень. При цьому, в силу пункту 1.4 договору надання послуг може підтверджуватись, зокрема, накопичувальною карткою та відомістю плати за користування вагонами, які з боку відповідача повинні підписуватись не пізніше двох робочих днів від дня їх складення.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок внести плату за користування вагонами з моменту надання таких послуг та фіксації їх надання у відповідних документах (відомостях плати та накопичувальних картках тощо).
Разом з тим, ненадання відповідачем згоди на списання його коштів унеможливило отримання залізницею належних їй платежів у строк, визначений договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами).
Відповідно, прострочення платежів починається після двох робочих днів від дня складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.
З огляду на законодавчо встановлений порядок оплати спірних у даній справі послуг (автоматичне списання з рахунку відповідача), оплата за надані залізницею послуги здійснюється негайно в день підписання (оформлення) накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами, відомості плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу. Отже, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню з дня, наступного за днем оформлення накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами, відомості плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу.
За порушення строків внесення плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу позивач нарахував (по кожній відомості плати за користування вагонами окремо) та просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 13 101,90грн за період з 08.01.2025 по 27.01.2026 та інфляційні збитки у розмірі 34 283,29грн за період з січня 2024 року по січень 2026 року включно.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Припис частини другої ст. 625 ЦК України застосовується судом за наявності порушення боржником будь-якого грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати
Отже, обов`язок зі сплати 3% річних та інфляційних втрат виникає безпосередньо з Цивільного кодексу України.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі № 904/1534/26 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі № 904/1534/26 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк 

Суддя  Ю.В. Фещенко