ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/2116/21 (910/17836/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., 

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023
(Суддя - Омельченко Л.В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026
(Колегія суддів: Остапенко О.М. - головуючий, Отрюх Б.В., Сотніков С.В.)
у справі № 910/2116/21 (910/17836/21)
за позовом  ОСОБА_3 (правонаступниками якого є ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 )
до 1. Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"
2. Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс"
3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест"
4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: 
1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант"
2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джерело Фінансів"
3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Інвест Плюс"
4.Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаргона"
5.Приватний нотаріус КМНО Савчук Олена Анатоліївна
6.Приватний нотаріус КМНО Левінець Валентина Юріївна
7.Приватний нотаріус КМНО Морозова Світлана Володимирівна
8.Приватний нотаріус КМНО Бориско Ольга Олексіївна
9.Приватний нотаріус КМНО Мазарчук Наталія Володимирівна
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів:
1.Приватний нотаріус КМНО Осипенко Дмитро Олегович
2.Приватний нотаріус КМНО Козаєва Наталія Михайлівна
3.Приватний нотаріус КМНО Олефіренко Катерина Миколаївна
про визнання іпотеки припиненою
у межах справи №910/2116/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"
до Приватного акціонерного товариства Автомобільна компанія "Укртранс"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерного банку «Укргазбанк», Приватного акціонерного товариства «Автомобільної компанії «Укртранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про визнання іпотеки припиненою, в якому просив:
- визнати припиненою з 15 червня 2016 року іпотеку квартири АДРЕСА_1 , та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 39796180000, що виникла на підставі іпотечного договору від 28.11.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 3622, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Голубничою О.В.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача було позбавлено права власності на квартиру АДРЕСА_1 через набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» 01.07.2019 права власності на спірну квартиру шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, хоча, як стверджує позивач, іпотека квартири була припинена ще 15.06.2016.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
3. Оскаржується рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023, яким у задоволенні позову визнання іпотеки припиненою відмовлено повністю.
4. Також оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 (правонаступниками якого є ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі №910/2116/21(910/17836/21) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі №910/2116/21(910/17836/21) залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
5. До Верховного Суду від ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 у справі №910/2116/21(910/17836/21) та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
6.1. Суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17; від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17; від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19; від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16; від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17; постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 454/3657/18; від 30 жовтня 2019 року у справі № 484/3246/16-ц; від 22 лютого 2023 року у справі № 760/3709/18; від 24 травня 2023 року у справі № 202/3068/20; від 06 березня 2019 року у справі № 686/23394/16-ц; від 11 березня 2025 року у справі №922/647/22; у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16; від 18 січня 2017 року у справі № 6-2552цс16; від 24 травня 2017 року у справі № 6-640цс17; від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2127цс15; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20), у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 754/446/22 (61- 7349сво23).
6.2. Скаржник вказує, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, а саме: статей 73, 74, 76 77, 79, 86, 236 ГПК України, а постанова суду апеляційної інстанції ухвалена із порушенням статей 270, 86, 210, 263, 275, 277 ГПК України.
6.3. Вважає, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норми матеріального права, а саме: статті 216, 388, 526, 537, 598, 1054, пункт 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України, статтю 17 та статтю 23 Закону України «Про іпотеку», частину п`яту статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відзиви
7. Від ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому заявлено прохання касаційну скаргу залишити без задоволення а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Інші заяви та клопотання
8. Відсутні.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
9. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.
10. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
11. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
29.09.2004 між Акціонерним комерційним банком "Київ" (далі - АКБ "Київ", ПАТ "АКБ "Київ") (кредитодавцем) та ВАТ автомобільна компанія "Укртранс" (в подальшому - ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс"; далі - ПрАТ "АК "Укртранс", Відповідач-2) (позичальником) було укладено договір про відкриття відкличної кредитної лінії №25/04 від 29.09.2004 та додаткові угоди до нього.
Згідно вказаного договору та додатків до нього ПрАТ "АК "Укртранс" отримав кредит у вигляді відкличної кредитної лінії для фінансування будівництва власного автотранспортного підприємства з лімітом 1 220 000 євро на строк з 29.09.2004 до 17.10.2009.
З метою забезпечення виконання вказаного грошового зобов`язання 28.11.2008 між ПАТ "АКБ "Київ" (іпотекодержателем) та ПрАТ "АК "Укртранс" (іпотекодавцем) було укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №3622 приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В.
Згідно пункту 1.3 Іпотечного договору, з урахуванням всіх змін, зокрема, що внесені договором про внесення змін від 02.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В., та зареєстрованим в реєстрі за №402 (кв. АДРЕСА_2 ) предметом іпотеки є майнові права на ряд квартир у будинку, що будуються на земельній ділянці, розташованої на АДРЕСА_3 , серед яких зокрема АДРЕСА_2 .
Як вбачається з пункту 1.14 Іпотечного договору сторони дійшли згоди, що після завершення будівництва об`єкту збудована нерухомість (квартири), майнові права на яку є предметом іпотеки за цим договором, продовжують бути предметом цього договору.
02.03.2011 року приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. на підставі статті 73 Закону України "Про нотаріат" та у зв`язку із посвідченням Іпотечного договору №3622 накладено заборону відчуження зазначених в договорі майнових прав, зокрема відповідно на квартиру АДРЕСА_2 (зареєстровано в реєстрі за №404).
Згодом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 року №128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015 року №39, яким з 25.02.2015 року в ПАТ "АКБ "Київ" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.
У зв`язку із наведеним 19.06.2015 року між ПАТ "АКБ "Київ" - (неплатоспроможний банк) та ПАТ "АБ "Укргазбанк" (приймаючий банк) укладено договір про передачу приймаючому банку активів та зобов`язань неплатоспроможного банку.
Крім цього, між ПАТ "АКБ "Київ" (неплатоспроможний банк) та ПАТ "АБ "Укргазбанк" (приймаючий банк) укладено договір від 19.06.2015 року відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. за реєстровим №3060, відповідно до якого Неплатоспроможний банк відступає, а Приймаючий банк набуває право вимоги за договорами іпотеки та застави, зокрема за Іпотечним договором №3622, який забезпечує належне виконання Кредитного договору від 29.09.2004 №25/04.
12. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 08.07.2016 року між ТОВ "Інвест Гарант Актив" (продавцем) та ОСОБА_3 (покупцем) було укладено договір купівлі продажу квартири, зареєстрований в реєстрі за №978 і з наведеного Позивач стверджує, що на момент здійснення купівлі-продажу квартира в іпотеці не перебувала та не мала жодних обтяжень.
13. На вказані аргументи в оскаржуваних судових рішеннях зазначено те, що такі обставини не відповідають дійсності, виходячи з того, що вищевказаний договір купівлі-продажу квартири вчинений в період оскарження договору про відступлення права вимоги від 20.08.2015 року, укладеного між ПАТ "АБ "Укргазбанк" та ТОВ "ФК "Кредит Гарант", зареєстрованого в реєстрі за №1721, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бориско О.О. за реєстровим №1721.
14. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що договір купівлі-продажу квартири був укладений в період чинності ухвали Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 у справі №910/28036/15 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - квартиру АДРЕСА_2 , яке виступає предметом іпотеки за Договором іпотеки від 28.11.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №3622, що був укладений в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №25/04 від 29.09.2004 року, зокрема на квартиру АДРЕСА_4 .
15. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що:
- Квартира АДРЕСА_5 , була предметом іпотеки за Іпотечним договором №3622, який був укладений в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №25/04. У подальшому право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором перейшло до ПАТ "АБ "Укргазбанк", та від останнього до ТОВ "ФК "Реверс інвест". ТОВ "Ріо Фін" на підставі договору факторингу (відступлення права грошової вимоги) від 30.04.2019 №30/04 отримало від ТОВ "ФК "Реверс Інвест" право вимоги, зокрема за кредитним договором №25/04.
- Судами встановлено, а матеріалами справи не спростовано та Скаржником в апеляційній скарзі, що зобов`язання за кредитним договором не було погашено та було відступлено, зокрема, за кредитним договором №25/04 у сумі 198133,92 Євро по процентах та 7223165,03 грн по пені.
- Водночас, зазначені вище договори про відступлення права вимоги за кредитними та іпотечними договорами від 20.02.2019, від 20.02.2019, від 30.04.2019, були предметом оскарження в межах справи №910/17433/19, позивачами в якій, серед інших осіб, був ОСОБА_3 , однак рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021, у задоволенні позову відмовлено.
16. Частиною другої статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
17. З урахуванням того, що Квартира АДРЕСА_5 , була предметом іпотеки за Іпотечним договором №3622, який був укладений в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №25/04, а також беручи до уваги те, що договори про відступлення права вимоги за кредитними та іпотечними договорами від 20.02.2019, від 20.02.2019, від 30.04.2019, були предметом оскарження в межах справи №910/17433/19, позивачами в якій, серед інших осіб, був ОСОБА_3 , однак рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021, у задоволенні позову відмовлено, а також беручи до уваги ту обставину, що зобов`язання за кредитним договором не було погашено та було відступлено, колегія суддів суду касаційної інстанції вказує про обґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про те, що оскільки основне зобов`язання за кредитним договором не припинено, тому відповідно і відсутні підстави для припинення іпотеки у зв`язку з чим судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (правонаступниками якого є ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ).
18. Наведене свідчить про те, що при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 у справі № 910/2116/21 (910/17836/21) було правильно застосовано положення статті 509 ЦК України, що спростовує доводи касаційної скарги.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
19. Відповідно до положень ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
20. З урахуванням того, що при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 у справі № 910/2116/21 (910/17836/21) було правильно застосовано положення статті 509 ЦК України, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 та про залишення без змін оскаржуваних судових рішень.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 у справі № 910/2116/21 (910/17836/21) залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий С.В. Жуков
Судді В.І. Картере
К.М. Огороднік