1	Справа № 335/5056/26  2/335/2990/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року        м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Добрянського Н.Є., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024, у розмірі 24 560,00 грн., а також судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 601573130 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит 8 000,00 грн.
07.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/16. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № МВ-ТП/16 від 07.01.2025 підписали реєстр прав вимоги №Б/Н від 07.01.2025, за яким від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.
30.09.2026 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №30/0925-01.
Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 30.09.2025 до договору факторингу № МВ-ТП/16 від 07.01.2025, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 у загальному розмірі 28 560,00 грн.
Враховуючи, що відповідач не виконував умови кредитного договору належним чином, не сплачував платежі, у нього утворилась прострочена заборгованість у розмірі 28 560,00 грн, з яких 8 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 16 560,00 грн. - заборгованість по несплаченим процентам, 4 000,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф), що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 30.09.2025 по 18.03.2026.
Враховуючи вищевикладене, для стягнення вказаної заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 21.05.2026, вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 15.06.2026, яке було відкладено на 08.07.2026, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання.
Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 08.07.2026, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у позові представник позивача просив про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 16.07.2026.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
04.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 601573130, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитного ліміту на суму 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.
Відповідно до п. 2.3. кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш 04.09.2024 за договором в сумі 8 000,00 грн.
Згідно з п. 3.1. кредитного договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. 
Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів за рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5355-28ХХ-ХХХХ-3727.
Відповідно до п. 7.2.1 кредитного договору, ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7 договору.
Відповідно до п. 7.3. кредитного договору, кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 04.10.2029.
Відповідно до п. 8.3. кредитного договору, базова процента ставка складає 1,00% в день, від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Відповідно до п. 8.5.1. кредитного договору, за період від 04.09.2024 до 04.10.2024 кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 50% від розміру базової процентної ставки.
Згідно з п. 12.3 кредитного договору, за порушення будь-якого з платежів передбачених цим договором на 14 і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5000% від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, одержаних споживачем за цим договором. Обмеження максимальної суми штрафу відбувається в наступному порядку: у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 і більше календарних днів, загальний розмір штрафу не може перевищувати 25% від суми кредиту, яка була в користуванні позичальника на дату в яку платіж мав бути сплачений; у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 21 і більше календарних днів, загальний розмір штрафу не може перевищувати 50% від суми кредиту, яка була в користуванні позичальника на дату в яку платіж мав бути сплачений.
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором HSYB.
Відповідно до платіжного доручення №c0619d54-13b8-4ed0-bc0c-623c454b10e2 від 04.09.2024, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зробило переказ на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8 000,00 грн.
07.01.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/16, відповідно до умов якого, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 07.01.2025 до договору факторингу №МВ-ТП/16, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 на загальну суму 17 040,00 грн., з яких заборгованість по основному боргу складає 8 000,00 грн., заборгованість по відсоткам складає 5 040,00 грн., неустойка – 4 000,00 грн.
30.09.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №30/0925-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 30.09.2025 до договору факторингу №30/0925-01, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 на загальну суму 28 560,00 грн., з яких заборгованість по основному боргу складає 8 000,00 грн., заборгованість по відсоткам складає 16 560,00 грн., неустойка – 4 000,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 складає 28 560,00 грн., з яких заборгованість по основному боргу складає 8 000,00 грн., заборгованість по відсоткам складає 16 560,00 грн., неустойка – 4 000,00 грн.
За таких обставин, непогашена боржником заборгованість за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 становить 28 560,00 грн.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи вищевикладені положення Закону, суд доходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що сума основного боргу в розмірі 8 000,00 грн. відповідачем не була спростована, та, відповідно – підлягає стягненню на користь позивача.
Окрім суми основного боргу позивачем за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 заявлено вимоги, щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 16 560,00 грн. Порядок та розмір нарахування процентів визначені умовами кредитного договору № 601573130 від 04.09.2024
Заявлена в позові до стягнення сума процентів, відповідачем не спростовувалась та, відповідно – підлягає стягненню.
Позивачем не заявлялось вимог до відповідача ОСОБА_1 , щодо стягнення штрафних санкцій, а саме суми неустойки за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 у розмірі 4 000,00 грн. 
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу, як новому кредитору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується наданими суду доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024 до ОСОБА_1 , є законними, обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та процентами, у загальному розмірі 24 560,00 грн.
Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Крім того, у позові представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Так, на підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача надав суду копію договору №20/01/26-02 про надання правничої допомоги від 20.01.2026, додаткову угоду № 25771388743 від 21.01.2026 до договору про надання правничої допомоги №20/01/26-02 про надання правничої допомоги від 20.01.2026, копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору №20/01/26-02 про надання правничої допомоги від 20.01.2026 відповідно до якого на складання позовної заяви затрачено 2 години, вартість послуги 5000 грн, вивчення матеріалів справи – 2 години, вартість послуг – 1000 грн, підготовка клопотання – 1 година, вартість послуги 1000 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №4267/10.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд – 

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 601573130 від 04.09.2024, у розмірі 24 560 (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн (сім тисяч гривень), а всього судові витрати в сумі 9 662 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя       К.В. Гашук