П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/19923/25	
Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,
повний текст судового рішення
складено 26.06.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді Казанчук Г.П.
суддів: Єщенка О.В., Градовського Ю.М.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2026 року у справі № 420/19923/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 	
УСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року, яке набрало законної сили 02.09.2025, адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, за період з 02.08.2022 по 21.11.2022 року під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн, за період з 02.08.2022 по 21.11.2022 року під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Ухвалою суду від 06.08.2025 року у вступній частині та абзаці першому резолютивної частини рішення суду виправлено описку щодо місця реєстрації позивача та місця знаходження відповідача.
16.09.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
Ухвалою суду від 31.10.2025 року заяву ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 31.07.2025 року повернути заявнику без розгляду.
Ухвалою суду від 10.11.2025 року зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати у строк до 15.12.2025 року звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року.
Ухвалою суду від 19.12.2025 року заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу та встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду задоволено частково. Встановлено в/ч НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення по цій справі до 19.01.2026 року. У задоволенні решти заяви відмовлено. 
Ухвалою суду від 19.12.2025 року відмовлено у прийнятті звіту військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду по справі №420/19923/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року по справі №420/19923/25 до 23.03.2026 року.
Ухвалою суду від 06.04.2025 року відмовлено у прийнятті звіту військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду по справі №420/19923/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року по справі №420/19923/25 до 15.06.2026 року.
Ухвалою суду від 26.06.2025 року прийнятий звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року у справі №420/19923/25 . У задоволенні заяви ОСОБА_1 – відмовити.
Приймаючи звіт про виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки-розрахунку додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень з 02.08.2022 по 21.11.2022 року ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року №420/19923/25 різниця між перерахованим та фактично нарахованим розміром додаткової винагороди складає 167021,50 грн. Виплата нарахованих коштів підтверджується платіжними інструкціями №834, №835, №836 від 23.06.2026. Отже, рішення суду є виконаним.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у прийнятті Звіту військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року.
Апелянт зазначає, що відповідно до довідки-розрахунку додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень з 02.08.2022 по 21.11.2022 року ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року №420/19923/25 різниця між перерахованим та фактично нарахованим розміром додаткової винагороди складає 167021,50 грн. Між тим, згідно платіжного доручення № 836 (внутрішній номер 517771620) від 23.06.2026 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року, яке набрало законної сили 02.09.2025 року , Відповідачем (боржником) перерахована інша сума 128 606,56 гривень. Таким чином, апелянт вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду, не виконане повністю, оскільки боржником не була виплачена сума у розмірі саме 167021,50 грн, оскільки недоплачена сума становить 38414,94 гри.).
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026 року відкрито апеляційне провадження та витребувана адміністративна справа.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність апеляційної скарги, з огляду на таке.
Відповідно до норм статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Норми Конституції України щодо обов`язковості виконання судового рішення знайшли своє відображення також у нормах КАС України та Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).
Так, згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частини друга - четверта статті 13 Закону № 1402-VIII визначають, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до змісту статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
За нормою частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (абзац перший).
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, абзац перший частини першої статті 382 КАС України визначає, що суд першої інстанції може (має право) зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Така можливість пов`язується з поданням письмової заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або з власною ініціативою суду.
Водночас абзац другий частини першої статті 382 КАС України визначає певний перелік справ, до якого не належить ця справа, у яких суд за письмовою заявою заявника зобов`язує (має обов`язок) суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.
Частина перша статті 382-1 КАС України визначає, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга вказаної статті).
Апеляційний суд підкреслює, що зазначені процесуальні дії в контексті вказаних норм, є диспозитивним правом суду, яке суд може використовувати залежно від наявності об`єктивних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами.
Так, підставою для зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є обставини, які ставлять під сумнів виконання цим суб`єктом судового рішення. У такому разі йдеться не про будь-якого суб`єкта владних повноважень і не про будь-який обов`язок, який може виникнути у зв`язку з набранням судовим рішенням законної сили, а саме про виконання відповідачем в адміністративній справі обов`язку (обов`язків), який (які) покладено на нього судовим рішенням.
Норма частини першої статті 382-2 КАС України визначає, що суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Вирішуючи даний спір слід надати питання чи виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року, яким зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн, за період з 02.08.2022 по 21.11.2022 року під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
До Одеського окружного адміністративного суду від в/ч НОМЕР_1 надійшли пояснення відповідача про виконання судового рішення, у яких представник зазначив, що станом на 31.07.2025 року рішення суду першої інстанції виконано в повному обсязі та в установлений спосіб. Факт повного виконання підтверджується належними доказами, що додаються до пояснень, а саме: платіжним дорученням № 834 від 23.06.2026, платіжним дорученням № 835 від 23.06.2026, платіжним дорученням № 836 від 23.06.2026.
Таким чином, у суду першої інстанції станом на час розгляду заяви позивачки вже була інформація, з метою отримання якої суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.
Зміст цієї інформації дає змогу зрозуміти, що ОСОБА_1 не погоджується зі способом виконання відповідачем рішення у цій справі, а саме стягненням відповідачем сум податку та збору, який, на думку позивача, порушує її права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за доречне зазначити, що одним зі способів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Особливості застосування такого способу судового контролю за виконанням судових рішень визначені статтею 383 КАС України.
Відповідно до частини четвертої статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
З матеріалів цієї справи вбачається, що судом першої інстанції видано виконавчий лист на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року. Строк пред`явлення рішення до виконання – 03 вересня 2028 року.
Таким чином, граничний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданих за відповідними рішеннями ООАС, не сплинув, що у свою чергу не позбавляє позивача можливості звернутись до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України. Колегія суддів зауважує, що у рішенням суду не було визначено чіткої суми до стягнення, отже вирішуючи питання на стадії прийняття звіту, суд першої інстанції вірно прийняв рішення про прийняття звіту.
Вказана позиція узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.04.2026 по справі № 9901/459/21.
У зв`язку з наведеними обставинами апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту, оскільки забезпечення виконання судового рішення не може породжувати нові спори та бути предметом їх розгляду. Така гарантія, як забезпечення виконання рішення, досягається вжиттям спеціальних заходів впливу на боржника.
За такого правового регулювання вказаних правовідносин доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Крім того, колегія суддів наголошує, що вимоги апеляційної скарги про ухвалення рішення про відмову у прийнятті звіту та накладення в порядку ч.3 ст.382-3 КАС України на відповідача штрафу, а також встановлення нового мінімального строку на подання звіту, у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким у даному випадку є Одеський окружний адміністративний суд.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, при вирішенні питання про прийняття звіту, дійшов вірних висновків, натомість доводи апеляційної скарги не спростовують установлених судом висновків. У зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції -без змін. 
Підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 382 КАС України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко