Справа № 296/14671/25
2/296/330/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

06 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви, поданої 16.01.2026 в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:
- стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" суму заборгованості за договором кредиту №ДП 0010004 в розмірі 5 455,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 205,00 грн - сума заборгованості за процентами; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №ДП 0010004, який підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2 500,00 грн, строком на 98 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,9%, комісією за надання кредиту в розмірі 30% від суми наданого кредиту (750,00 грн), та зобов`язався повернути отримані грошові кошти сплативши при цьому також проценти і комісію за їх надання. Також вказує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 2 500,00 грн на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 . Крім того, зазначає, що 14 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" та позивачем по справі Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" було укладено договір факторингу №14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №ДП 0010004 від 03.01.2025 в загальному розмірі 5 455,00 грн. Оскільки відповідач не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у нього виникла заборгованість, яка становить 5 455,00 грн та підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19 січня 2026 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з судовою повісткою - повідомленням по цивільній справі двічі направлялась на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". 
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі №910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 03 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" (далі - Кредитодавець, Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено договір про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №ДП 0010004, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором P8Q08j1h.
Положеннями вищевказаного договору №ДП 0010004 передбачено наступні умови кредитування: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 2 600,00 грн, на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "ФК "МАЙБІЗ" (п.1); тип кредиту - кредит (п.2); строк, на який надається кредит - 98 днів (п.3).
В пункті 4 договору вказані порядок та умови кредитування, а саме: кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_3 або іншої платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту протягом двох банківських днів з дня підписання цього договору. У випадку, якщо кредитодавець здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в цьому договорі, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті. Кредит вважається наданим в день перерахування кредитодавцем суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно даного пункту договору.
Згідно п.5 договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: процентна ставка становить 0,9% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту; денна процентна ставка за цим договором дорівнює 0,9%; черговість та дата погашення відбувається згідно Додатку №1 графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів; до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту; у випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Відповідно до п.8 договору, комісія за надання кредиту становить 750 грн та нараховується одноразово в день підписання цього договору, за ставкою 30% від суми наданого кредиту і погашається позичальником відповідно до Графіку платежів. Протягом всього строку дії договору комісія не може бути збільшена кредитодавцем. 
Згідно п.14 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складається із розміру суми кредиту та загальних витрат за договором, включаючи проценти за користування та комісію за надання кредиту, які сплачуються позичальником згідно умов цього договору та графіку платежів, та становить 4 813,52 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що кредитодавець та позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором.
Сторони домовились, що повернення кредиту, сплата процентів та комісії включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів додаток №1 до договору (п.15 договору).
Відповідно до п.30 договору, позичальник має право ініціювати перед кредитодавцем продовження строку на який надається кредит та/або строку виплати кредиту, установлених договором на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі (на реквізити, що вказані в цьому договорі в низу в підписах) із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. В разі отримання погодження кредитодавця на таку операцію, то таке продовження буде відбуватись зі збереженням діючих умов цього Договору (без погіршення для позичальника) відносно процентної ставки та комісії.
Згідно наявного в матеріалах справи графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору 
№ДП 0010004 від 03.01.2025), позичальник в строк до 10.04.2025 повинен був сплатити кредит в загальному розмірі 4 813,52 грн, що складається з: суми кредиту - 2 500,00 грн, комісії за надання кредиту - 750,00 грн, процентів за користування кредитом - 1 563,52 грн.
У відповідності до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" про ідентифікацію, ОСОБА_1 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису, з наступними відомостями: номер договору - №ДП 0010004; одноразовий ідентифікатор P8Q08j1h; час відправки ідентифікатора позичальнику - 03.01.2025; номер телефона на який було відправлено ідентифікатор - 380964328327.
З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" №1012-767 від 10.12.2025 та копії квитанції №43592-66023-08814 від 03.01.2025 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" переказало на банківську картку № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2 500,00 грн на виконання умов договору №ДП 0010004
14 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" (далі - Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (далі - Клієнт) було укладено договір факторингу №14/10/25, відповідно до умов п.1.1 розділу 1 якого, за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Відповідно до п.4.1 розділу 4 договору, загальна сума Прав Вимоги, що відступається за відповідним Реєстром, Ціна придбання та Одинична ціна визначаються окремо для кожного Реєстру і вказується в таких Реєстрах.
Згідно реєстру прав вимог №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року до договору факторингу №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №ДП 0010004 від 03 січня 2025 року в загальному розмірі 5 455,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 205,00 грн - сума заборгованості за процентами; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією. При цьому, ціна придбання, належна до сплати клієнту за цим реєстром складає 4 500 000,00 грн з призначенням платежу: оплата згідно договору факторингу №14/10/25 від 14.10.2025, реєстр прав вимог №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року без ПДВ (платіжна інструкція кредитового переказу коштів №579936437.1 від 28.10.2025).
Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором №ДП 0010004 від 03 січня 2025 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП", за період з 03.01.2025 по 12.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 складає 5 455,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 205,00 грн - сума заборгованості за процентами; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №ДП 0010004 від 03 січня 2025 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" та відповідачем по справі ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора P8Q08j1h, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАЙБІЗ" №1012-767 від 10.12.2025 та копією квитанції №43592-66023-08814 від 03.01.2025. Відомості щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №ДП 0010004 від 03 січня 2025 року кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту, відсотках за користування кредитом, та за комісією нараховані в межах строку дії договору, тому суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту, що становить 5 455,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 205,00 грн - сума заборгованості за процентами (2 500 грн (борг) * 0,9% * 98 днів (строк кредитування); 750,00 грн - сума заборгованості за комісією, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
На підтвердження понесених позивачем витрат на отримання правової допомоги були надані такі документи:
1) договір №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП";
2) витяг з Акту № 3-ДІЛ від 08.12.2025 приймання передачі правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, згідно якого були надані такі послуги: 1) Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500 грн; 2) Підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі з посередництвом Єдиною судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в томі числі представництво інтересів Клієнта в суді (Адвокат самостійно подає позовну заяву від імені Клієнта, представляє інтереси як представник Клієнта в суді) - 4000 грн;
3) акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 (додаток №1), де в рядку №1842 зазначено про те, що адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу по складанню позовної заяви та представництво в суді щодо боржника ОСОБА_1 ;
4) платіжна інструкція №579936563.1 від 11.12.2025 на загальну суму 139 500,00 грн, в якій зазначене наступне призначення платежу: "Оплата за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги №3-ДІЛ від 08.12.2025 без ПДВ»;
5) ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1287256 від 03 вересня 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи наведені приписи, категорію справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, cуд вважає обгрунтованими та доказово підтвердженими, співмірними до виконаних адвокатом робіт (аналіз документів, складення позовної заяви) понесені товариством витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, а тому такі підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив:
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (м.Ірпінь, вул.Садова, 31/33, офіс 40/3, Бучанський район, Київська область, код ЄДРПОУ 44280974) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" заборгованість за договором про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №ДП 0010004 від 03 січня 2025 року в розмірі 5 455,00 грн (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн (три тисячі гривень).
В решті вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 06.08.2026.

Суддя М. В. Петровська