ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/218/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участі секретаря Калюжної В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому просить:
-визнати протиправною бездіяльність розформованої Військової частини НОМЕР_3 в особі її правонаступника Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшеної до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі штабу тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно в період, з 01.08.2025 по 25.08.2025 включно;
- зобов`язати правонаступника Військової частини НОМЕР_3 – Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі штабу тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно в період, з 01.08.2025 по 25.08.2025 включно.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 12.01.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 02.03.2026 залучено до участі у справі №620/218/26 в якості співвідповідачів Військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) та Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ).
Військова частина НОМЕР_2 подала до суду відзив на позов, в якому повідомила, що в період, з 01.08.2025 по 25.08.2025 включно Військова частина НОМЕР_3 знаходилася на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 . Проте обов`язок щодо нарахування військовослужбовцю грошового забезпечення та додаткової винагороди, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби. Кошти на здійснення відповідних виплат надаються розпорядником на підставі відповідних наказів, заявок, кошторисів, розрахунків тощо, що надаються військовою частиною, яка перебуває на фінансовому забезпеченні такого розпорядника коштів. Таким чином, Військова частина НОМЕР_2 , як розпорядник коштів третього рівня, на фінансовому забезпеченні якого перебувала Військова частина НОМЕР_3 , здійснює фінансування, у тому числі грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям інших військових частин, але підстави вказаних виплат суворо регламентовані і не передбачають розширеного тлумачення. Отже Військова частина НОМЕР_2 не є юридичною особою, відповідальною за правильність обчислення та нарахування позивачу грошового забезпечення, оскільки такими повноваженнями щодо позивача була наділена Військова частина НОМЕР_3 . Разом з тим, до Військової частини НОМЕР_2 , як до розпорядника коштів третього рівня, не надходило наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за період, з 01.08.2025 по 27.08.2025 до яких було б включено позивача, у зв`язку з чим у Військової частини НОМЕР_2 були відсутні правові підстави для нарахування та виплати такої винагороди.
Ухвалою суду від 30.03.2026 витребувано у Міністерства оборони України інформацію про правонаступника Військової частини НОМЕР_3 ,з наданням підтверджуючих документів, в тому числі надати контактну інформацію правонаступника Військової частини НОМЕР_3 .
На виконання ухвали суду від 30.03.2026 Міністерство оборони України повідомило суд, що відповідно до вимог директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних сих України від 14.07.2025 № Д-321/86/дск станом на 31.08.2025 Військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_6 та НОМЕР_3 переформовано у Військову частину НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 . Умовні найменування - Військові частини НОМЕР_6 та НОМЕР_3 , ідентифікаційні коди 266428882 та 26622325 – анульовано.
Ухвалою суду від 19.05.2026 вирішено провести розгляд справи №620/218/26 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10:00 год. 08.06.2026.
Ухвалою суду від 11.06.2026, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання виключено зі складу відповідачів Військову частину НОМЕР_7 , оскільки її анульовано і її правонаступником є Військова частина НОМЕР_1 ; вирішено витребувати у Військової частини НОМЕР_1 документи, що стали підставою для видачі довідки Тактичної групи ''Суми'' від 5 вересня 2025 року за номером №623, докази на підтвердження обставин участі ОСОБА_2 у період з 01.08.2025 по 25.08.2025 бойових завдань у складі Тактичної групи ''Суми'' угруповання військ (сил) '' ІНФОРМАЦІЯ_2 '', а саме: журнали ведення бойових дій, рапорти, бойові розпорядження командира Тактичної групи '' ІНФОРМАЦІЯ_1 ''.
Ухвалою суду від 27.07.2026, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, прийнята заява про зміну предмету позову стосовно зміни суми стягнення замість збільшеної до 100 тис. грн, позивач просить збільшену до 50 тис. грн; повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 документи, що стали підставою для видачі довідки Тактичної групи ''Суми'' від 5 вересня 2025 року за номером №623, докази на підтвердження обставин участі ОСОБА_2 у період з 01.08.2025 по 25.08.2025 бойових завдань у складі Тактичної групи ''Суми'' угруповання військ (сил) '' ІНФОРМАЦІЯ_2 '', а саме: журнали ведення бойових дій, рапорти, бойові розпорядження командира Тактичної групи '' ІНФОРМАЦІЯ_1 ''.
На виконання ухвал суду від 11.06.2026 та 27.07.2026 Військова частина НОМЕР_1 повідомила суд про те, що не має документів, що стали підставою для видачі довідки Тактичної групи ''Суми'' від 5 вересня 2025 року за номером №623, або доказів на підтвердження обставин участі ОСОБА_2 у період з 01.08.2025 по 25.08.2025 бойових завдань у складі Тактичної групи ''Суми'' угруповання військ (сил) '' ІНФОРМАЦІЯ_2 '', а саме: журнали ведення бойових дій, рапорти, бойові розпорядження командира Тактичної групи '' ІНФОРМАЦІЯ_1 ''. Будь-яких наказів командира Військової частини НОМЕР_1 про відрядження ОСОБА_2 у період, з 01.08.2025 по 25.08.2025, у складі Тактичної групи ''Суми'' угруповання військ (сил) '' ІНФОРМАЦІЯ_2 '' не видавалися, оскільки останній ніколи не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , не перебував у списках особового складу, не був призначений на посаду та не отримував грошового забезпечення у зазначеній військовій частині.
Ухвалою суду від 26.08.2026, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. 
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, інші учасники справи не повідомили суд про причини неявки до суду. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.
ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_8 відповідно до наказу ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 633 від 30.08.2025, проте в період, з березня 2025 року по 30.08.2025 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується копією його посвідчення офіцера серії НОМЕР_9 .
Військова частина НОМЕР_3 знаходилася на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 з березня 2018 по серпень 2025 року. 
В період з 01.08.2025 по 25.08.2025 ОСОБА_2 як військовослужбовець, який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 виконував бойові (спеціальні) завдання у складі штабу тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, що підтверджується довідкою №623 від 05.09.2025, виданою ТГ «Суми». У вказаній довідці зазначено, що вона є підставою для включення до проєкту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану, а також в ній міститься перелік документів, які стали підставою для її видання, а саме: оперативна директива ГК ЗСУ № 15344 від 01.07.2025; бойовий наказ угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18.07.2025 № 5т/окп/бн; бойові розпорядження командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 31.07.2025 № 53/БР/дск, від 07.08.2025 № 106/БР/дск, від 14.08.2025 № 156/БР/дск, від 21.08.2025 № 207/БР/дск; журнал ведення бойових дій тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 17/дск від 23.07.2025; рапорти про підтвердження виконання бойових (спеціальних) завдань військовослужбовцями у складі тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: начальника групи планування та організації радіоелектронної боротьби від 04.09.2025 № 356/р; заступника начальника штабу від 04.09.205 № 348/р; перелік органів управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та які мають видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців від 02.09.2025 № 56076/дск/П. 
Також судом встановлено, що відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.07.2025 № Д-321/86/дск Військова частина НОМЕР_3 була переформована з 31.08.2025 у Військову частину НОМЕР_1 .
Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, збільшеної до 50 000,00 гривень, відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” в період його участі у бойових діях з 01.08.2025 по 25.08.2025 протиправною, і для відновлення порушених прав позивач звертається до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі- Закон № 2011-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому дію воєнного стану продовжено та він діє на цей час.
Відповідно до пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань; 
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 передбачено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за№ 745/32197 (далі - Порядок № 260, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану визначені розділом XXXIV Порядку №260.
Так пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах, зокрема, 50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу ХХХІV Порядку № 260).
Згідно з пунктом 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно пунктів 7 та 9, 10 розділу ХХХІV Порядку №260 перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Відповідно до пункту 15 розділу ХХХІV Порядку №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які:
самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);
усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);
відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);
вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);
вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;
добровільно здалися в полон,- з дня з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, оголошеного наказом командира (начальника);
навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення до самогубства, встановленого судом),- за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;
відбувають покарання на гауптвахті - за час відбування такого покарання.
Суд зауважує, що спір у цій справі виник з приводу наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 в період, з березня 2025 року по 30.08.2025 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується копією його посвідчення офіцера серії НОМЕР_9 .
Зі змісту довідки №623 від 05.09.2025, виданою ТГ «Суми» ОСОБА_2 як військовослужбовець, який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 в період з 01.08.2025 по 25.08.2025 виконував бойові (спеціальні) завдання у складі штабу тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону.
У вказаній довідці зазначено, що вона є підставою для включення до проєкту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану, а також в ній міститься перелік документів, які стали підставою для її видання, а саме: оперативна директива ГК ЗСУ № 15344 від 01.07.2025; бойовий наказ угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18.07.2025 № 5т/окп/бн; бойові розпорядження командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 31.07.2025 № 53/БР/дск, від 07.08.2025 № 106/БР/дск, від 14.08.2025 № 156/БР/дск, від 21.08.2025 № 207/БР/дск; журнал ведення бойових дій тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 17/дск від 23.07.2025; рапорти про підтвердження виконання бойових (спеціальних) завдань військовослужбовцями у складі тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: начальника групи планування та організації радіоелектронної боротьби від 04.09.2025 №356/р; заступника начальника штабу від 04.09.205 № 348/р; перелік органів управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та які мають видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців від 02.09.2025 № 56076/дск/П. 
Зі змісту вказаної довідки також слідує, що позивач порушень, передбачених пунктом 15 розділу ХХХІV Порядку №260 протягом зазначеного вище періоду допущено не було.
Вказана довідка станом на момент розгляду справи є чинною, не скасованою, оскільки зворотного матеріали справи не містять.
Суд враховує, що Військова частини НОМЕР_2 на адвокатський запит представника позивача від 01.10.2025 листом від 10.10.2025 №2/2263 повідомила, що станом на 10.10.2025 до Військової частини НОМЕР_2 наказу командира Військової часини НОМЕР_3 про виплату додаткової винагороди колишньому військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 за період, з 01.08.2025 по 25.08.2025 не надходило.
Також як слідує з матеріалів справи Військова частина НОМЕР_1 листом від 13.11.2025 №6230 на адвокатський запит представника позивача від 31.10.2025 повідомила, що у списках Військової частини НОМЕР_1 нема та не було військовослужбовця ОСОБА_2 .
З розрахункового листа грошового забезпечення ОСОБА_2 слідує, що за період, з 01.08.2025 по 31.08.2025, останній не отримував додаткову винагороду згідно Постанови №168.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність права у позивача на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 збільшеної до 50000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Щодо належного відповідача у справі суд враховує, що Військова частини НОМЕР_3 відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.07.2025 № Д-321/86/дск переформована у Військову частину НОМЕР_1 з 31.08.2025, а отже є її правонаступником.
Отже враховуючи, що накази про виплату додаткової винагороди видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів, виплата додаткової винагороди здійснюється за місцем штатної служби військовослужбовця, а підтвердженням виконування позивачем бойових (спеціальних) завдань є довідка №623 від 05.09.2025, видана ТГ «Суми», яка є чинною, та після переформування Військової частини НОМЕР_3 у Військову частину НОМЕР_1 , то саме правонаступник Військової частини НОМЕР_3 – Військова частина НОМЕР_1 є належним відповідачем у справі.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин справи та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши фактичні обставини справи, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Правові підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність розформованої Військової частини НОМЕР_3 в особі її правонаступника Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшеної до 50000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі штабу тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону в період, з 01.08.2025 по 25.08.2025 включно.
Зобов`язати правонаступника Військової частини НОМЕР_3 – Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 50000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі штабу тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону в період, з 01.08.2025 по 25.08.2025 включно.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ).

Суддя В.В. Падій