ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"29" липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/1718/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Фермерського господарства "Остер" (17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, селище міського типу Козелець, вулиця Соборності, будинок 108)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Надійна логістична компанія" (65104, Одеська обл., місто Одеса, пр.Ярослава Мудрого князя, будинок 29, кімната 1)
про стягнення 132 065,30 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.
8.05.2026 Фермерське господарство "Остер" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надійна логістична компанія", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 132 065,30 грн, з яких основна заборгованість - 115 227,94 грн, пеня - 12 478,91 грн, 3% річних - 1 236,41 грн та інфляційні витрати - 3122,04 грн, а також судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем зобов`язань, взятих за договором поставки сільськогосподарської продукції №1436/2025К від 17 грудня 2025 року, у частині повної та своєчасної сплати поставленого товару.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 12.05.2026 відкрито провадження у справі №916/1718/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Також ухвалою суду про відкриття провадження у справі сторонам було запропоновано надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.
Ухвала суду від 12.05.2026 була надіслана та доставлена позивачу до електронного кабінету 12.05.2026 о 17:20, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.32), а також надіслана на юридичну адресу відповідача та вручена останньому 18.05.2025, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи (а.с.33).
Згідно з ч.5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Враховуючи необхідність забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в умовах воєнного стану, суд вважає за можливе розглянути дану справу в межах розумного строку.

3. Позиція учасників справи.
3.1. Доводи Фермерського господарства "Остер".
17 грудня 2025 року між Фермерським господарством "Остер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надійна логістична компанія" було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №1436/2025К. 
Відповідно до умов зазначеного договору, позивач (постачальник) зобов`язувався поставити і передати у власність відповідача (покупця), а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження, врожаю 2025 року (надалі також – товар), на умовах визначених договором.
17 грудня 2025 року між сторонами було підписано Специфікацію №1 відповідно до умов якої предметом поставки є: кукурудза, кількістю 100 000 кг±10%, загальна вартість товару - 809 999,64 грн ± 10%, у тому числі ПДВ 14 % - 99 473,64 грн.
Місце поставки товару здійснювалося за адресою: Чернігівська обл., Козелецький р-н, смт. Козелець.
Як зазначає позивач, товар було відвантажено на підставі видаткової накладної №1 від 23 грудня 2025 року на суму 935 677,34 гривень у кількості 115 520 кг. 
Позивачем було виставлено рахунок на оплату №1 від 23 грудня 2025 року на суму 935 677,34 грн – кукурудза урожаю 2025 року, у кількості 100 000 кг. 
У свою чергу, відповідачем було проведено часткову оплату на підставі наступних документів: платіжне доручення №103 від 23 грудня 2025 року на суму 606 304,70 грн; платіжне доручення №20 від 07 січня 2026 року на суму 214 144,70 грн. 
За фактом відвантаження позивачем було направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №1 від 23 грудня 2025 року на суму 935 677,34 гривень (зареєстровано 09 січня 2026 року на підставі Рішення про реєстрацію податкової накладної №13558222). 
Таким чином, позивач зазначає, що заборгованість відповідача становить 115 227,94 грн, яку останній просить стягнути з відповідача у судовому порядку.
Враховуючи порушення відповідачем умов договору у частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, позивачем на підставі п.8.4 договору нараховано пеню у сумі 12 478,91 грн, а також 3% річних у сумі 1 236,41 грн та інфляційні витрати у сумі 3 122,04 грн на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.
17 грудня 2025 року між Фермерським господарством "Остер" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надійна логістична компанія" (Покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №1436/2025К (а.с.9-11), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2025 року (товар) на умовах визначених договором.
Поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями. Найменування товару: асортимент, клас, ціна за одиницю товару та інша інформація вказується у Специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін і становлять невід`ємну частину даного договору (п.1.2 договору).
Передача товару покупцеві здійснюється згідно правил "Інкотермс-2010", умови поставки кожної партії товару узгоджуються сторонами в Специфікації (п.2.1 договору).
Постачальник зобов`язується надати в момент передачі товару покупцю належно оформлені документи: оригінал видаткових накладних на відпуск товару; рахунки постачальника із зазначенням точної кількості та ціни товару та номеру і дати Специфікації до договору згідно якої здійснюється поставка товару; оригінали товарно-транспортних накладних; податкову накладну, складену в електронній формі, з дотриманням встановлених законом вимог щодо її оформлення і реєстрації; завірені копії договорів та заявок на перевезення товару; інші документи, вказані у підписаній сторонами Специфікації (п.2.2 договору).
Постачальник також зобов`язується надати покупцю належно оформлені документи у наступні строки: оригінал видаткових накладних на поставлений товар, оформлений тією ж датою, що і дата поставки товару - протягом 2-х робочих днів з дати поставки; податкову накладну, складену в електронній формі, з дотриманням встановлених законом вимог та строків щодо її оформлення і реєстрації.
У разі здійснення регулярних поставок товару сторони в письмовому порядку узгоджують графік здійснення таких поставок. Узгоджений сторонами графік поставки товару відображається у підписаній Специфікації, або викладається у формі окремого документа (п.2.4 договору).
Загальна вартість договору не обмежена та складається із вартості кожної окремої партії товару за всіма Специфікаціями до даного договору поставлених постачальником покупцю протягом строку дії договору та у відповідності до його умов (п.4.1 договору).
Відповідно до п.4.2 договору ціна за одиницю товару, загальна вартість кожної партії та асортимент товару визначається сторонами у Специфікаціях та у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.
Оплата товару за даним договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах погоджених у Специфікації. Покупець здійснює оплату вартості товару в наступному порядку:
1) 86% - оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника на лату загрузки товару у місці поставки та отримання від постачальника копій документів зазначених в пункту 2.2 договору:
2) 14% - протягом 10 (десяти) банківських днів, починаючи від дня наступного за днем отримання покупцем останнього із таких документів:
а) в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних:;
б) квитанції про реєстрацію податкової накладної в електронному вигляді;
в) оригіналів документів зазначених в пункту 2.2 договору.
Згідно з п.4.3 договору сторони домовилися, що незалежно від погоджених ними умов та термінів оплати, сума ПДВ, включена до вартості товару, сплачується покупцем виключно після реєстрації постачальником у ЄРПН податкової накладної, оформленої за фактом здійснення операції з поставки товару.
Відповідно до п.5.3 договору товар приймається за кількістю та якістю в місці, куди товар поставляється, на підставі транспортних накладних та інших супровідних документів, які підтверджують якість та повноту товару. 
Пунктом 5.5 договору у разі коли постачальник не передав покупцю документи на товар відповідно до п. 2.2. договору, або у встановленому законом порядку не здійснив реєстрації податкової накладної, покупець вправі притримувати оплату за товар до усунення порушення, або повернути товар постачальнику і вимагати повернення сплачених за товар коштів, неустойки та завданих збитків.
Відповідно до п.8.4 договору у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Згідно з п.9.8 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2025.
17 грудня 2025 р. між сторонами було укладено Специфікацію №1 до договору (а.с.11-12), пунктом 1 якої передбачили, що предметом поставки за цією Специфікацією є: кукурудза, кількістю 100 000 кг±10%, загальна вартість товару - 809 999,64 грн ± 10%, у тому числі ПДВ 14 % - 99 473,64 грн.
Пунктом 2 передбачено, що загальна вартість товару по даній Специфікації становить 809 999,64 грн * 10%, у тому числі ПДВ 14% - 99 473,64 грн.
Загальна кількість товару по даній Специфікації становить 100 000,00 кг ± 10%. Місце поставки товару здійснюється за адресою: Україна, Чернігівська область, Козелецький район, смт Козелець (п.3).
Товар по даній Специфікації повинен бути наданий покупцю не заражений, відповідно до показників якості та в повному обсязі протягом 7-10 днів (п.4).
Оплата товару по даній Специфікації здійснюється на умовах:
- 86% оплата коштів здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника в день завантаження товару на транспорт покупця;
- 14 % протягом 10-ти робочих днів з дати реєстрації податкових накладних, надання підписаних оригіналів видаткових накладних і специфікації (п.5).
Відповідно до видаткової накладної №1 від 23 грудня 2025 року позивачем було поставлено відповідачеві товар – кукурудзу у кількості 115 520 кг на суму 935 677,34 грн з ПДВ (а.с.13).
Позивачем було виставлено рахунок на оплату №1 від 23 грудня 2025 року на суму 935 677,34 грн – кукурудза у кількості 115 520 кг (а.с.14). 
09.01.2026 на підставі рішення про реєстрацію податкової накладної №13558222 було зареєстровано податкову накладну №1 від 23 грудня 2025 року на суму 935 677,34 грн (а.с.15-17).
Відповідачем було проведено часткову оплату за поставлений товар відповідно до платіжного доручення №103 від 23 грудня 2025 року на суму 606 304,70 грн та платіжного доручення №20 від 07 січня 2026 року на суму 214 144,70 грн (а.с.18-19). 
Позивачем надано суду акт звіряння взаємних розрахунків з 23.12.2025 до 24.04.2026, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 115 227,94 грн (а.с.20), а також розрахунок, згідно з яким сума нарахованої пені становить 12 478,91 грн, 3% річних – 1 236,41 грн, інфляційні витрати – 3 122,04 грн (а.с.7-8).

5. Позиція суду.
Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Як встановлено судом, 17 грудня 2025 року між Фермерським господарством "Остер" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надійна логістична компанія" (Покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №1436/2025К (а.с.9-11), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2025 року (товар) на умовах визначених договором.
Надаючи правову оцінку договірним правовідносинам, суд зазначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Як встановлено судом, на виконання умов договору, позивачем було поставлено товар на суму 935 677,34 грн, що підтверджується видатковою накладною №1 від 23 грудня 2025 року (а.с.13).
При цьому, відповідачем було проведено часткову оплату за поставлений товар відповідно до платіжного доручення №103 від 23 грудня 2025 року на суму 606 304,70 грн та платіжного доручення №20 від 07 січня 2026 року на суму 214 144,70 грн (а.с.18-19). Загалом на суму 820 449,40 грн.
Відтак, сума недоплати за вказаною видатковою накладною дорівнює 115 227,94 грн.
Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 115 227,94 грн, відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Фермерського господарства "Остер" у цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 236,41 грн, пені у розмірі 12 478,91 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 122,04 грн суд зазначає наступне. 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені передбачена пунктом 8.4 договору, відповідно до якого, у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, відповідно до п.4.2 договору ціна за одиницю товару, загальна вартість кожної партії та асортимент товару визначається сторонами у Специфікаціях та у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Оплата товару за даним договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах, погоджених у Специфікації. 
Відповідно до Специфікації №1 від 17.12.2025 оплата товару по даній Специфікації здійснюється на умовах:
- 86% оплата коштів здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника в день завантаження товару на транспорт покупця;
- 14 % протягом 10-ти робочих днів з дати реєстрації податкових накладних, надання підписаних оригіналів видаткових накладних і специфікації.
Таким чином, відповідач мав сплатити: 23.12.2025 (дата видаткової накладної) – 804 682,51 грн (86% від 935 677,34 грн), до 23.01.2026 (10 робочих днів з дати реєстрації податкової накладної – 09.01.2026) – 130 994,83 грн (14% від 935 677,34 грн).
Натомість, як вже було зазначено судом, відповідачем було сплачено за товар, поставлений за видатковою накладною №1 від 23.12.2025 на суму 935 677,34 грн, лише частково, а саме, 23.12.2025 здійснено оплату на суму 606 304,70 грн та 07.01.2026 на суму 214 144,70 грн.
Відтак, враховуючи невиконання відповідачем грошового зобов`язання у строк, передбачений договором та специфікацією №1 від 17.12.2025, суд зазначає про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат (на 86% оплати), суд встановив помилковість останнього з огляду на неправильне обчислення позивачем 86% від 935 677,34 грн – загальної суми поставленого товару, які становлять 804 682,51 грн, а не 820 769,60 грн, як вказано позивачем, що у свою чергу зумовило помилковість визначення суми заборгованості з урахуванням часткової оплати відповідача від 23.12.2025 у сумі 606 304,70 грн (214 464,90 грн замість правильної - 198 377,81 грн), а також неврахування позивачем положень ст.253 ЦК України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, з огляду на що судом здійснено власний розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат за період з 24.12.2025 до 06.01.2026.
Вказане пов`язане з методологічною помилкою, оскільки математично сума ПДВ за ставкою 14%, включена у загальну суму поставки, дорівнює приблизно 12,28 %, а не 14%.

Період прострочення грошового зобов`язання: | Кількість днів у періоді | Сума
з 24/12/2025 до 06/01/2026 198 377,81 x 3 % x 14 : 365 : 100 | 14 | 228,27 грн.

Сума боргу | Період заборгованості | Кількість днів прострочки | Розмір облікової ставки НБУ | Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день | Сума пені за весь період прострочення
198 377,81 | 24.12.2025 - 06.01.2026 | 14 | 15,50 | 0.085 | 2 358,79
При цьому, суд враховує правові висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у п.39 Постанови від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, відповідно до якої остання відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18 та від 17.10.2018 у справі №916/1883/16, про те, що якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до боржника (відповідача) відповідальності, що передбачена частиною другою статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
При цьому, об`єднана палата визначила методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Таким чином, враховуючи, що прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця (з 24.12.2025 до 06.01.2026), у даному випадку виключається застосування до боржника (відповідача) відповідальності, що передбачена частиною другою статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат (на 14% оплати), суд встановив помилковість останнього з огляду на здійснення нарахувань на заборгованість у сумі 114 907,74 грн замість правильної – 115 227,94 грн (130 994,83 грн-15 766,89 грн (залишок з оплати від 07.01.2026 на суму 214 144,70 грн), з огляду на що судом здійснено власний розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат за період з 24.01.2026 до 06.05.2026, згідно з яким інфляційні втрати склали 4 787,76 грн, 3% річних – 975,49 грн, пеня – 9 773,85 грн.

IIc (101,00 : 100) (101,70 : 100) (101,40 : 100) = 1.04155038
Інфляційне збільшення:
115 227,94 x 1.04155038 - 115 227,94 = 4 787,76 грн. 

Період прострочення грошового зобов`язання: | Кількість днів у періоді | Сума
з 24/01/2026 до 06/05/2026 115 227,94 x 3 % x 103 : 365 : 100 | 103 | 975,49 грн.

Сума боргу | Період заборгованості | Кількість днів прострочки | Розмір облікової ставки НБУ | Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день | Сума пені за весь період прострочення
115 227,94 | 24.01.2026 - 29.01.2026 | 6 | 15,50 | 0.085 | 587,19
115 227,94 | 30.01.2026 - 06.05.2026 | 97 | 15,00 | 0.082 | 9 186,67

Водночас, враховуючи межі позовних вимог, суд погоджується з розрахунком позивача та зазначає про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат у сумі 3 122,04 грн, 3% річних у сумі 972,78 грн та пені у сумі 9 746,69 грн.
Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог Фермерського господарства "Остер" в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 3122,04 грн, пені у сумі 12 105,48 грн та 3% річних у сумі 1 201,05 грн.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно з урахуванням понижуючого коефіцієнту, враховуючи подання позову в електронному вигляді.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надійна логістична компанія" (65104, Одеська обл., місто Одеса, пр.Ярослава Мудрого князя, будинок 29, кімната 1, код ЄДРПОУ 45490547) на користь Фермерського господарства "Остер" (17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, селище міського типу Козелець, вулиця Соборності, будинок 108, код ЄДРПОУ 40390619) основний борг у сумі 115 227 /сто п`ятнадцять тисяч двісті двадцять сім/ грн 94 коп., пеню у сумі 12 105 /дванадцять тисяч сто п`ять/ грн 48 коп., 3% річних у сумі 1 201 /одна тисяча двісті одна/ грн 05 коп., інфляційні втрати у сумі 3 122 /три тисячі сто двадцять дві/ грн 04 коп., судовий збір у сумі 2 654 /дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири/ грн 16 коп.
3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська