справа № 165/2158/26 
провадження №3/165/846/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ         ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 серпня 2026 року м. Нововолинськ 

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фармацевт, ТзОВ «Подорожник-Волинь» 
за ч.2 ст. 184 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-
встановив:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ВБА № 209032 від 04.06.2026, був складений інспектором СЮП ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Давидюк Л.С., в якому вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, по суті складу адміністративного правопорушення в протоколі зазначено, що 18.05.2026 о 15 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання, передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної освіти ОСОБА_2 , 2009 року народження, яка не відвідує навчальний заклад. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП, за ознакою повторність. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечила обставини, викладені у протоколі. Свою вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала, посилаючись на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП,. Пояснила, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки. Ствердила, що вона немає впливу на неповнолітню дочку. Саме це повідомляла директору Нововолинського ЦПО, що підтверджується повідомленням КЗПО «Нововолинський центр професійної освіти» Волинської обласної ради. Просила закрити провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли свідчити про умисне невиконання нею батьківських обов`язків, передбачених ст.150 КУпАП. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення тих самих дій, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно з Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.
Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства,у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли свідчити про умисне невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, передбачених ст.150 КУпАП, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Натомість у повідомленні КЗПО «Нововолинський центр професійної освіти» Волинської обласної ради від 18.05.2026 №297/01-09 міститься інформація про те, що мати та батько не мають впливу на дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не відвідує занять з виробничого та теоретичного навчання. 
ОСОБА_1 надала суду характеристики з місця постійної роботи та проживання, які є виключно позитивними. 
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.
З огляду на наведене, приходжу до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».
У зв`язку з вищевикладеним, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, взявши до уваги характеристику з місця роботи та місця проживання ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що вказана у протоколі подія відбулася не внаслідок умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання дитини, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247 ч.1, 284 КУпАП,-
постановив:
Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адмінправопорушення. 
Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук