Справа № 132/4366/25
Провадження № 2/132/286/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

"10" серпня 2026 р. Калинівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого Аліменко Ю.О.
секретаря Безулої К.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, через свого представника – адвоката Гринькова Є.В., звернувся до суду з даним позовом.
Позовні вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2020 року Калинівським районним судом Вінницької області видано судовий наказ у справі № 132/2689/20 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка, Калинівського району Вінницької області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 28 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 
16 серпня 2022 року головним державним виконавцем Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейко О.С. на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного судового наказу (ВП №6953903).
ОСОБА_1 добросовісно виконує свої зобов`язання та не має заборгованості перед відповідачкою зі сплати аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком, складеною головним державним виконавцем.
Позивач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та отримує за період: січень-жовтень 2025 року грошове забезпечення в сумі 352717, 39 грн., інші виплати в сумі 999973,32 грн., сплачено аліментів в сумі 328087,26 грн.
03.11.2022 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Станом на дату подачі позову позивач утримує як свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так і свою дружину ОСОБА_8 . При цьому обов`язок з утримання дитини буде збережено за позивачем до повноліття сина, а дружини - до досягнення дитиною трьох років.
Таким чином, позивач звертає увагу на те, що у нього змінився сімейний стан та на даний час на його утриманні перебувають ще одна малолітня дитина та дружина, а тому витрати на утримання нової сім`ї збільшилися. 
Крім того, на утриманні позивача також перебувають його сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка з 20 вересня 2022 року згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ №022638 визнана інвалідом з дитинства першої «Б» групи безтерміново, та дід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є особою похилого віку, має низку захворювань та отримує пенсію за віком в невеликому розмірі.
Матеріальна допомога на утримання малолітнього сина ОСОБА_11 , дружини ОСОБА_8 , сестри ОСОБА_9 та діда ОСОБА_10 надавалася позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок його дружини ОСОБА_8 , яка в свою чергу розпоряджалася ними за призначенням, купуючи необхідні речі, продукти харчування та ліки.
На теперішній час стан здоров`я самого позивача значно погіршився. 19 серпня 2022 року під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, внаслідок вибухової травми ОСОБА_1 отримав забійно-різану рану обличчя, закритий перелом голівки 5 п`ясної кістки правої кисті та правої велико-гомілкової кістки, синтезованих ОМС (30.08.2022), в стадії неповної консолідації з незначним порушенням функції правої нижньої та верхньої кінцівок, множинними шкірними рубцями обличчя, правої кисті та правої гомілки. Ця травма назавжди змінила життя позивача, який вимушений тепер періодично проходити стаціонарне лікування і приймати ліки для покращення свого стану. Крім того, 06.11.2024 року позивачу проведено оперативне втручання – лазерна абляція пілонідальних ходів та кістки, за результатами якої він проходив лікування.
Також позивач зазначає, що його матеріальний стан суттєво змінився, тому сплата аліментів у присудженому розмірі ставить його у тяжке матеріальне становище. Тому, зважаючи на викладене, позивач просить суд змінити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), що буде достатньо для забезпечення необхідного рівня життя, всебічного розвитку та навчання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 31.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
20.01.2026 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 , в порядку ст. 178 ЦПК України до суду подано відзив. В якому вона зазначила, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не визнає повністю просить суд відмовити у їх задоволенні. Обставини викладені позивачем не відповідають дійсності, не підтверджені належними та допустимими доказами. Вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27.02.2026 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача адвокат Гриньков Є.В. подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.
Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважав можливим провести судове засідання 10.08.2026 року за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думки сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Частиною 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Таким чином вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, 11 листопада 2020 року Калинівським районним судом Вінницької області видано судовий наказ у справі № 132/2689/20 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка, Калинівського району Вінницької області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 28 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 
16 серпня 2022 року головним державним виконавцем Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейко О.С. на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного судового наказу (ВП №6953903).
ОСОБА_1 добросовісно виконує свої зобов`язання та не має заборгованості перед відповідачкою зі сплати аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком, складеною головним державним виконавцем.
Позивач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та отримує за період: січень-жовтень 2025 року грошове забезпечення в сумі 352717, 39 грн., інші виплати в сумі 999973,32 грн., сплачено аліментів в сумі 328087,26 грн.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 , убачається, що 03 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 ».
Відповідно до даних свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 убачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Станом на дату подачі позову позивач утримує як свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так і свою дружину ОСОБА_8 . При цьому обов`язок з утримання дитини буде збережено за позивачем до повноліття сина, а дружини - до досягнення дитиною трьох років.
Таким чином, позивач звертає увагу на те, що у нього змінився сімейний стан та на даний час на його утриманні перебувають ще одна малолітня дитина та дружина, а тому витрати на утримання нової сім`ї збільшилися. 
На теперішній час стан здоров`я самого позивача значно погіршився. 19 серпня 2022 року під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, внаслідок вибухової травми ОСОБА_1 отримав забійно-різану рану обличчя, закритий перелом голівки 5 п`ясної кістки правої кисті та правої велико-гомілкової кістки, синтезованих ОМС (30.08.2022), в стадії неповної консолідації з незначним порушенням функції правої нижньої та верхньої кінцівок, множинними шкірними рубцями обличчя, правої кисті та правої гомілки. Ця травма назавжди змінила життя позивача, який вимушений тепер періодично проходити стаціонарне лікування і приймати ліки для покращення свого стану. Крім того, 06.11.2024 року позивачу проведено оперативне втручання – лазерна абляція пілонідальних ходів та кістки, за результатами якої він проходив лікування.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19 червня 2024 року у справі №686/22677/23.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Судом встановлено, що після видачі судового наказу Калинівським районним судом Вінницької області від 11 листопада 2020 року, яким визначено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , у позивача ІНФОРМАЦІЯ_8 народився другий син ОСОБА_6 .
Таким чином, народження другої дитини об`єктивно вплинуло на сімейний стан позивача та зумовило необхідність перерозподілу його доходів між двома дітьми з урахуванням принципу рівності прав дітей та балансу інтересів усіх учасників сімейних правовідносин. Зазначена зміна сімейного стану є самостійною та достатньою підставою для перегляду раніше встановленого розміру аліментів у розумінні частини першої статті 192 СК України.
Як убачається з матеріалів справи, після визначення розміру аліментів судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2020 року позивач набув обов`язку утримувати ще одну малолітню дитину, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Наведені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами і відповідачкою не спростовані.
Суд не приймає до уваги твердження позивача, що на його утриманні перебувають його сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка з 20 вересня 2022 року згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ №022638 визнана інвалідом з дитинства першої «Б» групи безтерміново, та дід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є особою похилого віку, має низку захворювань та отримує пенсію за віком в невеликому розмірі, оскільки це не підтверджено належними доказами, відсутні відомості про те, що позивач являється опікуном своєї сестри та що остання потребує стороннього догляду.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Доводи відповідача про те, що зміна сімейного стану у позивача не впливає на його матеріальне становище, суперечать фактичним обставинам справи. Оскільки необхідність утримання ще однієї дитини безумовно свідчить про зміну матеріального становища платника аліментів та погіршення його майнового стану.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
При визначенні розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх малолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.
З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини, необхідним і достатнім розміром аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина від всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, розмір якої, в свою чергу, враховуючи доходи позивача, буде значно перевищувати прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того, обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків.
Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача з позивача на утримання їхнього сина, оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану та неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду і необхідності зменшення їх розміру, - спростовуються вимогами закону та фактичними обставинами справи.
Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, виходячи з інтересів дитини, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме зменшення визначеного судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2020 року розміру аліментів із 1/4 до 1/6 усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Такий розмір аліментів, на переконання суду, забезпечує дотримання балансу між інтересами малолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує отримувати належне матеріальне забезпечення, та інтересами другого малолітнього сина позивача, щодо якого він має аналогічний обов`язок із утримання. 
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 590,00 грн.
Щодо вимоги стягнення витрат на правничу допомогу.
В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем та його представником не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, тому суд приходить до висновку відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).
Керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 18, 19, 76-82, 89, 95, 141, 245, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_14 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового наказу № 132/2689/20, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 11 листопада 2020 року, з 1/4 частки на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної силли і до досягнення дитиною повноліття.
Судовий наказ, виданий Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2689/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, - відкликати з примусового виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1590,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: