ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ,01032,тел.(044)235-95-51,е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1971/25 
Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом | Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
до | Пристоличної сільської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача | Закрите акціонерне товариство акціонерне товариство закритого типу «Київнафтопродукт»
про | зобов`язання вчинити дії
за участю представників:
позивача: | не з`явилися
відповідача: | Мисяковська І.В. – витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ
третьої особи: | не з`явилися
суть спору:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі – позивач) до Пристоличної сільської ради (далі –відповідач) про зобов`язання Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області прийняти у власність захисну споруду цивільного захисту «Захисні споруди цивільного захисту відповідно до Класифікатора державного майна» (наказ Фонду державного майна України від 15.03.2006 № 461), «бомбосховище» (№ 129507), розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе (Проліски), вул. Промислова, 1, шляхом підписання акта приймання-передачі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що захисна споруда цивільного захисту в процесі приватизації не увійшла до статутного капіталу новоствореного товариства, перебуває у державній власності та не використовується за призначенням. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кодексу цивільного захисту України, обов`язок щодо її утримання покладено на орган місцевого самоврядування, який на переконання позивача безпідставно зволікає прийняти вказаний об`єкт у власність для подальшого його утримання. 
В позовній заяві міститься клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Закрите акціонерне товариство акціонерне товариство закритого типу «Київнафтопродукт», яке мотивоване тим, що передача захисної споруди цивільного захисту з державної у комунальну власність може вплинути на його права та обов`язки, визначені умовами укладеної з Фондом державного майна України приватизаційної угоди, зокрема щодо утримання відповідного майна, що перебуває на балансі товариства, а отже, рішення у справі може безпосередньо вплинути на його права та обов`язки.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закрите акціонерне товариство акціонерне товариство закритого типу «Київнафтопродукт». Встановлено сторонам процесуальні строки для подачі заяв по суті спору. Запропоновано третій особі надати суду письмові пояснення щодо заявленого позову. 
Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.
Третя особа повідомлена про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу її місцезнаходження належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
У встановлений судом строк відповідач через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву від 14.08.2025 (вх. № суду 11211/25 від 14.08.2025), в якому заперечує проти позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що захисна споруда не придатна до використання, а позивач на неодноразові звернення сільради не вжив відповідних заходів з приведення сховища № 129507 у готовність до використання, фінансові можливості вжиття яких у відповідача відсутні. У зв`язку зокрема, з чим Пристолична сільська рада прийняла рішення про відмову у прийнятті у комунальну власність захисної споруди цивільного захисту.
Аналогічний відзив на позовну заяву надійшов через систему «Електронний суд» від 14.08.2025 (вх. № суду 14108/25 від 13.10.2025).
Позивач своїм правом на подачу відповіді на відзив на позовну заяву не скористався, відповідь на відзив на позовну заяву до суду не надав.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.10.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2025. В судовому засіданні судом оголошувалась перерва.
Позивач подав пояснення від 03.04.2026 (вх. № суду 1716/26 від 06.04.2026.
Представник позивача в судове засідання 19.05.2026 не з`явився.
Присутній в судовому засіданні 19.05.2026 представник відповідача проти позовних вимог заперечив.
Третя особа в судове засідання 19.05.2026 не з`явилася.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд
встановив:
В листі Фонду державного майна України від 27.09.1992 № 10-7/2-697 визначено, що Київське обласне управління по забезпеченню нафтопродуктами Держнафтопродукту України включені до проекту державної програми приватизації.
Відповідно до п. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 20.05.1993 № 57-93 «Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду», наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області «Про затвердження акту оцінки майна» від 10.02.1994 № 11-ВП затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Київського обласного орендного підприємства по забезпеченню нафтопродуктами «Київнафторпродукт».
Актом прийому-передачі державного майна Київського обласного орендного підприємства «Київнафторпродукт» від 03.02.1995, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. від 25.10.1996 за № 3185 визначено вартість об`єктів, що не підлягали приватизації на суму 98748 тис.крб. та таке майно передано в господарське віддання Київського обласного орендного підприємства по забезпеченню нафтопродуктами «Київнафторпродукт».
Звертаючись з даним позовом позивач зазначає, що Регіональне відділення є органом, який здійснює управління об`єктами державної власності, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ЗАТ «Київнафтопродукт», але залишилися у нього на балансі, зокрема, державне майно за класифікаційним угрупуванням: 2420.8 - «Захисні споруди цивільного захисту відповідно до Класифікатора державного майна» (наказ Фонду державного майна України від 15.03.2006 року № 461), «бомбосховище» (№ 129507), розташоване за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе (Проліски), вул. Промислова, 1.
В матеріалах справи наявна облікова картка сховища № 129507, яке знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски та паспорт сховища, за даними яких вказане сховище за призначенням віднесено для укриття працівників філіалу підприємства «Дніпропронафтопродукт».
Вказане сховище вирішено передати до комунальної власності.
Листом від 14.03.2025 № 47-03.02-726 позивач звернувся, зокрема, до Пристоличної сільської ради щодо розгляду питання про прийняття у комунальну власність ЗСЦЗ - бомбосховища, яке знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Промислова, 1.
Позивач зазначає, що оскільки захисні споруди цивільного захисту не підлягають приватизації та не можуть бути передані в оренду в умовах воєнного стану, то наступними за черговістю способами управління, викладеними у п. 1.4. Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженим наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 за № 908/68, є передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та передача майна до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482.
Рішенням Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області «Про розгляд листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях» від 10.04.2025 № 3085-59-VIII відмовлено у прийнятті до комунальної власності Пристоличної сільської ради захисної споруди цивільного захисту, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Промислова, 1. 
У зв`язку з відсутністю надання згоди про прийняття Пристоличною сільською радою об`єкта державної власності, яке у процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ЗАТ «Київнафтопродукт», але залишилося у нього на балансі, щодо якого запропоновано управлінське рішення передати до комунальної власності, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд зобов`язати Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області прийняти у власність захисну споруду цивільного захисту «Захисні споруди цивільного захисту відповідно до Класифікатора державного майна» (наказ Фонду державного майна України від 15.03.2006 № 461), «бомбосховище» (№ 129507), розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе (Проліски), вул. Промислова, 1, шляхом підписання акта приймання-передачі.
Регіональне відділення наголошує, що ураховуючи правову природу захисних споруд, неприйняття таких до сфери управління Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області не забезпечує їх належну правову охорону утримання та експлуатацію, не забезпечує виконання державою функції цивільного захисту населення, яка є пріоритетною в умовах воєнного стану, що призводить до порушення встановлених державою гарантій забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я під час військової агресії.
Відповідач проти вказаних позовних вимог заперечив, з підстав, які зводяться до того, що Пристолична сільська рада керуючись положеннями п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» прийняла рішення про відмову у прийнятті у комунальну власність захисної споруди цивільного захисту, враховуючи обставини того, що захисна споруда цивільного захисту № 129507, розташована на земельній ділянці, яка передана в оренду юридичній особі та на якій розташований комплекс нафтобази, який знаходиться у приватній власності, що в свою чергу унеможливлює обслуговування та утримання Пристоличною сільською радою захисної споруди цивільного захисту. У Паспорті захисної споруди цивільного захисту (сховище №129507) як організація, що експлуатує сховище вказано ТОВ «Дніпронафтопродукт», що в першу чергу має бути зацікавлене в належному його функціонуванні, адже останнє може використовуватись виключно як укриття персоналу, що працює на виробничих потужностях нафтобази. Відповідач у відзиві на позовну заяву наводить перелік об`єктів фонду захисних споруд, що повністю утримуються сільрадою за рахунок коштів місцевого бюджету та яких достатньо для забезпечення захисту мирного населення. Відповідач вказує, що сільрада неодноразово зверталася до позивача з проханням вжити заходів з приведення сховища № 129507 у готовність до використання, позаяк вказаний об`єкт неодноразово визнавався неготовим до використання за призначенням. Разом з тим, позивач не вживав жодних відповідних заходів. Приведення захисної споруди цивільного захисту у придатний стан потребує значних витрат, фінансові можливості здійснення яких у Пристоличної сільської ради відсутні.
На підтвердження того, що захисна споруда непридатна за використанням за призначенням відповідач надав суд, зокрема, такі документи:
- Акти оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища № 129507 від 12.12.2023 та від 26.11.2024, складений комісією у складі: начальника 45-ДПРП 6 ДПРЗ м. Бориспіль, капітана служби цивільного захисту; головного фахівця відділу організації заходів цивільного захисту Бориспільського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майора служби цивільного захисту; начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення мобілізованої та правоохоронної діяльності Пристоличної сільської ради, у присутності Головного інженера ТОВ «Бориспільнафтопродукт», відповідно до якого в результаті проведеної оцінки стану готовності, експлуатації і використання сховища № 129507, розташованого за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Промислова, 1-б, що належить фонду державного майна України, сховище оцінено як не готове до використання за призначенням станом на 12.12.2023, 26.11.2024. 
- Акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту Бориспільського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області від 28.02.2025 № 2, яким за результатами проведення комплексного обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту - сховища № 129507, яке знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 1-б, державної форми власності, вказаний об`єкт фонду визнано не готовим до використання за призначенням. 
З огляду на вказані підстави вимог та заперечень проти позову, суд зазначає наступне.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 13 Конституції України).
Згідно з ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
Статтею 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначено суб`єктів управління об`єктами державної власності, в тому числі Фонд державного майна України.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», об`єктами управління державної власності є, в тому числі державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, приватизації не підлягають захисні споруди цивільного захисту.
У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України погоджує (приймає) відповідно до законодавства рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших уповноважених органів управління або Національній академії наук України, галузевим академіям наук, а також погоджує рішення про передачу об`єктів комунальної власності в державну власність.
Положенням про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженим наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 за № 908/68 (далі – Положення), закріплено, що управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до принципів забезпечення ефективності використання та збереження державного майна (п. 1.3 Положення).
Пунктом 1.4 Положення визначено декілька способів управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, а саме: 
- здійснення приватизації відповідно до Законів України «Про приватизацію державного майна», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та інших нормативно-правових актів;
- передача майна в оренду відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;
- передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»;
- передача майна до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.98 № 1482;
- передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання (далі - договору зберігання) відповідно до вимог законодавства; 
- списання об`єктів державної власності у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314 «Про затвердження Порядку списання об`єктів державної власності»;
- передача в оренду, використання захисних споруд цивільного захисту для задоволення господарських, культурних та побутових потреб із збереженням функціонального призначення таких споруд або їх списання у порядку, передбаченому законодавством у сфері цивільного захисту.
Отже, вказаним пунктом Положення визначено, що окрім передачі майна у комунальну власність, у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», передбачені й інші способи управління державним майном, а саме: передача майна до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, передача майна господарським товариствам на умовах договору безоплатного зберігання, а також списання об`єктів державної власності у порядку, визначеному законодавством.
Згідно з п. 1.4.1 Положення при визначенні способу управління попередньо аналізуються висновки інвентаризаційних комісій про результати інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, але перебуває на їх балансі. Пріоритетним при обранні способу управління державним майном є спосіб його приватизації. Якщо відповідне державне майно не підлягає приватизації, то застосовуються наступні за черговістю способи управління, викладені у п.1.4.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність.
Згідно з ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Задля забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, та справедливого вирішення даного спору, суд зобов`язав сторін у справі провести спільний огляд захисної споруди цивільного захисту № 129507.
На виконання ухвали суду від 07.04.2026 у даній справі, сторонами у справі проведено спільний огляд захисної споруди цивільного захисту № 129507, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Промислова, 1 та складено акт спільного обстеження об`єкту нерухомого майна державної власності від 07.05.2026, відповідно до якого захисна споруда цивільного захисту № 129507 знаходиться земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 3220888003:02:002:0002, загальною площею 23,6691 га, яка передана в оренду строком на 32 роки Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРСПЕКТИВА ПРО». Споруда цивільного захисту № 129507 розташована на території комплексу нафтобази, який належить ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА ПРО» на праві приватної власності. Споруда цивільного захисту № 129507 знаходиться на території підприємства на відстані 100 м від комплексу споруд для зберігання займистих, вибухонебезпечних речовин (рідини). Значно ближче, аніж житлові будинки, вхід до споруди зорієнтований в напрямку до комплексу споруд для зберігання легкозаймистих, вибухонебезпечних рідин. Споруда цивільного захисту № 129507 перебуває у стані, який позбавляє можливості експлуатувати вказану споруду за призначенням, та потребує приведення її стану до вимог діючих нормативів, що вимагає проведення реконструкції та повної заміни систем життєзабезпечення (в т.ч. водопостачання, каналізації, вентиляції, електропостачання). Представники Пристоличної сілької ради зазначили, що ребристі плити перекриття стелі захисної споруди не відповідають вимогам по несучій здатності. Згідно з П.5.9 ДБН В.2.2-5:2023 «Захисні споруди цивільного захисту», перелік та необхідні мінімальні розрахункові параметри захисних властивостей ПРУ та СПП із захисними властивостями ПРУ визначаються залежно від їх групи, що обирається відповідно до додатку А (таблиця А.2), залежно від місцезнаходження об`єкта будівництва. Згідно з даними таблиці А.2 незалежно від групи укриття та місцезнаходження об`єкта надмірний тиск повітряної ударної хвилі складає 100кПа, варто також враховувати вагу ґрунту, що безпосередньо діє на перекриття - при товщині шару ґрунту 1м навантаження від нього складатиме - 19,5 кПа, тоді як ребриста плита з максимальними параметрами по несучій здатності може сприймати максимальне розподілене навантаження - 26,77кПа, згідно з ДСТУ Б В.2.6-59:2008 «Конструкції будинків і споруд. Плити перекриттів залізобетонні ребристі заввишки 300 мм для будівель і споруд. Технічні умови». П.14.2.1.5 ДБН В.2.2-5:2023 «Захисні споруди цивільного захисту» - використання попереднє напружених залізобетонних конструкцій в захисних спорудах та СПП не рекомендується. При використанні у захисних спорудах та СПП попередньо напружених залізобетонних конструкцій граничне зусилля, яке відповідає розрахунковим динамічним характеристикам матеріалів при розрахунку на квазістатичні навантаження, повинно мати величину, яка викликає виникнення тріщин в укриттях, більше на 25%.
В матеріалах справи наявні фото, здійснені при спільному огляді захисної споруди цивільного захисту № 129507.
Звертаючись до суду з даним позовом про зобов`язання Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області прийняти у власність захисну споруду цивільного захисту «Захисні споруди цивільного захисту відповідно до Класифікатора державного майна» (наказ Фонду державного майна України від 15.03.2006 № 461), «бомбосховище» (№ 129507), розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе (Проліски), вул. Промислова, 1, шляхом підписання акта приймання-передачі, позивач, враховуючи, що захисні споруди цивільного захисту не підлягають приватизації та не можуть бути передані в оренду в умовах воєнного стану, обрав наступний за черговістю спосіб управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі визначений у п. 1.4 Положення.
Разом з тим, суд зазначає, що Положення хоч і визначає, що якщо відповідне державне майно не підлягає приватизації, то застосовуються наступні за черговістю способи управління, викладені у п. 1.4, проте жодним чином не встановлює обов`язковості застосування лише наступного за черговістю способу управління державним майном, викладеним у п. 1.4 Положення та не свідчить про неможливості застосування іншого передбаченого вказаним пунктом Положення способу управління державним майном, враховуючи певні обставини, зокрема, але не виключно, стан державного майна, його місцезнаходження, призначення та відповідно доцільність застосування саме чергового, а не іншого способу управління державним майном, викладеним у п. 1.4 Положення, з урахування вказаних обставин.
Факт того, що захисні споруди цивільного захисту не підлягають приватизації та не можуть бути передані в оренду в умовах воєнного стану не свідчить, що у даному випадку єдиним можливим способом управління державним майном - захисної споруди цивільного захисту № 129507 є його передача у комунальну власність, враховуючи стан відповідної захисної споруди, її місцезнаходження та інше.
Доказів того, що захисна споруда цивільного захисту № 129507 придатна до використання та може використовуватися за призначенням, а відповідач протиправно уникає прийняття її у комунальну власність з метою використання за призначення, позивач суду не надав.
Позивач належними та допустимими доказами не довів суду доцільності прийняття у комунальну власність вказаної захисної споруди у стані, який позбавляє можливості її експлуатувати за призначенням, не довів що прийняття у судовому порядку у комунальну власність такої захисної споруди забезпечить виконання державою функції цивільного захисту населення, яка є пріоритетною в умовах воєнного стану.
До матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що при визначенні способу управління державним майном – захисної споруди цивільного захисту № 129507, позивачем було розглянуто можливість застосування інших передбачених законодавством способів управління таким майном, а також не наведено обґрунтування, з яких саме підстав, враховуючи стан відповідної захисної спору, її місцезнаходження та інші важливі обставини щодо захисної споруди цивільного захисту, було обрано спосіб управління у вигляді передачі такого майна у комунальну власність.
Крім того, матеріали справи не містять належного обґрунтування неможливості застосування інших способів управління державним майном, передбачених пунктом 1.4 зазначеного Положення.
Фактично позивач в судовому порядку намагається зобов`язати відповідача, за відсутності його згоди, прийняття непридатне до використання за призначенням сховище, покладаючи таким чином на сільську раду обов`язок приведення його у придатний до використання стан та подальше утримання.
Суд при вирішенні даного спору також враховує що зазначене сховище знаходиться на замкнутій території нафтобази, вільний доступ до якого відсутній, в силу чого воно може використовуватись у разі приведення його у стан придатний до його використання виключно як укриття персоналу, що працює на виробничих потужностях нафтобази. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги вищевикладене, зокрема, незадовільний стан захисної споруди цивільного захисту № 129507, розташованої за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе (Проліски), вул. Промислова, 1, її місцезнаходження – на території комплексу нафтобази, яка перебуває у приватний власності, вільний доступ до якого відсутній, на якій розташовані резервуари для зберігання займистих, вибухонебезпечних речовин (рідини), беручи до уваги відсутність рішення Пристоличної сільської ради про надання згоди на передачу захисної споруди цивільного захисту з державної у комунальну власність, недоведеності позивачем належними та допустимими доказами доцільності та обов`язковості прийняття у комунальну власність вказаної захисної споруди у стані, який позбавляє можливості її експлуатувати за призначенням, недоведеності належними та допустимими доказами, що передача у комунальну власність є єдиним можливим способом управління вказаним державним майном, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, необґрунтованими та безпідставними, а відтак відмовляє в їх задоволенні. 
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд 
вирішив:
В позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Пристоличної сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Закрите акціонерне товариство акціонерне товариство закритого типу «Київнафтопродукт» про зобов`язання Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області прийняти у власність захисну споруду цивільного захисту «Захисні споруди цивільного захисту відповідно до Класифікатора державного майна» (наказ Фонду державного майна України від 15.03.2006 № 461), «бомбосховище» (№ 129507), розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе (Проліски), вул. Промислова, 1, шляхом підписання акта приймання-передачі відмовити повністю.
Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України. 
Дата складання та підписання повного тексту рішення 17.08.2026.

Суддя Ю.В. Подоляк