Справа № 181/2522/25
Провадження № 2/185/5232/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2026 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Перекопського М.М., 
за участю секретаря судового засідання Шевченко Н.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровської міської ради Луганської області, Луганської обласної державної адміністрації — Луганської обласної військової адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до Кіровської міської ради Луганської області, Луганської обласної державної адміністрації — Луганської обласної військової адміністрації про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв. м, житловою площею 27,7 кв. м.
В обґрунтування позову зазначила, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 вересня 2000 року вона придбала зазначену квартиру. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано Кіровським міськрайонним бюро технічної інвентаризації 26 вересня 2000 року в Реєстровій книзі № 146 за реєстровим № 4770.
Відомості про це право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесені, оскільки на час його виникнення та реєстрації зазначений реєстр не функціонував.
З метою державної реєстрації раніше набутого права власності позивачка 14 квітня 2025 року звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою, реєстраційний номер 66454938.
Рішенням державного реєстратора від 06 червня 2025 року № 79314499 у проведенні реєстраційних дій відмовлено, оскільки державний реєстратор не отримав підтвердження інформації про попередню реєстрацію права власності. Зокрема, відповідні запити до Луганської обласної військової адміністрації та Комунального підприємства «Алчевське бюро технічної інвентаризації» у встановлений законом строк залишилися без відповіді.
Луганська обласна державна адміністрація — Луганська обласна військова адміністрація подала відзив, у якому позов не визнала. Заперечення обґрунтувала, зокрема, тим, що позивачка неправильно зазначила найменування органу, не навела обставин порушення чи невизнання права власності саме обласною державною адміністрацією — обласною військовою адміністрацією, а також тим, що цей орган не здійснює повноважень Кіровської міської ради та, на думку відповідача, є неналежним відповідачем.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що 25 вересня 2000 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна.
Договір посвідчено 25 вересня 2000 року приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області Костомаровою Ю. С. та зареєстровано в реєстрі за № 1334.
За умовами договору продавці продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_2 , що становить 18/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, розташованого у АДРЕСА_3 . У конкретне користування покупця перейшла квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48,7 кв. м, житловою площею 27,7 кв. м.
Продаж вчинено за 5 500 грн, які продавці одержали від покупця повністю до підписання договору.
У судовому засіданні досліджено оригінал договору купівлі-продажу від 25 вересня 2000 року та оригінал реєстраційного посвідчення. Зазначені документи підтверджують як правову підставу набуття позивачкою права власності, так і його реєстрацію відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення права.
Із наданих доказів убачається, що право власності ОСОБА_1 було зареєстровано Кіровським міськрайонним бюро технічної інвентаризації 26 вересня 2000 року в Реєстровій книзі № 146 за реєстровим № 4770.
Отже, предметом спору є не первинне набуття позивачкою права власності на підставі судового рішення, а підтвердження вже набутого та зареєстрованого права, реалізація якого на цей час ускладнена неможливістю підтвердження архівних реєстраційних відомостей та перенесення відповідної інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за таким захистом. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом.
Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд ураховує, що державна реєстрація речових прав не є самостійною підставою набуття права власності, а становить офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо їх реєстрацію було проведено відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення таких прав.
Тому сама собою відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право, яке виникло та було належним чином зареєстровано до 01 січня 2013 року, не припиняє цього права та не спростовує його існування.
Оцінюючи доводи відзиву, суд зазначає таке.
Довід про неправильне зазначення позивачкою в первісній редакції позову найменування Луганської обласної адміністрації не впливає на вирішення спору по суті. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 68/2022 утворено Луганську обласну військову адміністрацію, у зв`язку з чим Луганська обласна державна адміністрація набула статусу відповідної обласної військової адміністрації. Під час розгляду справи суд виходить із чинного правового статусу цього органу.
Щодо твердження про відсутність порушення або невизнання права саме з боку Луганської обласної державної адміністрації — Луганської обласної військової адміністрації суд виходить із того, що необхідність судового захисту в цій справі зумовлена не вчиненням цим відповідачем конкретних дій щодо позбавлення позивачки майна, а об`єктивною неможливістю в адміністративному порядку підтвердити раніше зареєстроване право та здійснити його державну реєстрацію в сучасному реєстрі.
При цьому державним реєстратором з метою підтвердження попередньої реєстрації права власності направлявся запит, зокрема, до Луганської обласної військової адміністрації, однак необхідного підтвердження одержано не було. Отже, на час звернення до суду позивачка фактично була позбавлена можливості реалізувати своє право позасудовим способом.
Не заслуговує на прийняття і заперечення про неналежність Луганської обласної державної адміністрації — Луганської обласної військової адміністрації як відповідача у цій конкретній справі.
Суд ураховує, що спірне нерухоме майно розташоване у м. Голубівка Луганської області на тимчасово окупованій території, а Кіровська міська рада Луганської області фактично не здійснює своїх повноважень у зв`язку з окупацією відповідної території. Водночас Луганська обласна державна адміністрація на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 68/2022 набула статусу Луганської обласної військової адміністрації та в умовах воєнного стану є діючим органом публічної влади обласного рівня на відповідній території.
Закон України «Про правовий режим воєнного стану» передбачає особливий порядок функціонування військових адміністрацій в умовах воєнного стану та наділяє обласні військові адміністрації повноваженнями на відповідній території у випадках і межах, установлених законом. З огляду на фактичне нездійснення Кіровською міською радою своїх повноважень через тимчасову окупацію, характер спору, його територіальний зв`язок із Луганською областю та необхідність забезпечення ефективного судового захисту права власності суд вважає участь Луганської обласної державної адміністрації — Луганської обласної військової адміністрації як співвідповідача належною.
При цьому суд не ототожнює повноваження Луганської обласної військової адміністрації з повноваженнями Кіровської міської ради та не виходить із переходу до обласної військової адміністрації всього обсягу повноважень відповідної міської ради. Належність цього відповідача у цій справі зумовлена особливими фактичними обставинами функціонування органів публічної влади на тимчасово окупованій території та необхідністю розгляду спору за участю діючого органу державної влади відповідного регіону.
Крім того, Кіровська міська рада Луганської області також залучена до участі у справі як співвідповідач. Отже, судовий розгляд здійснюється за участю як органу місцевого самоврядування, до територіальної громади якого належить місце розташування спірного майна, так і діючого органу державної влади обласного рівня в умовах воєнного стану.
Наведені у відзиві посилання на відсутність у Луганської обласної військової адміністрації повноважень Кіровської міської ради не спростовують установлених судом обставин набуття та державної реєстрації позивачкою права власності, а також не усувають об`єктивної потреби у його судовому підтвердженні.
Вирішальним для розгляду заявленої вимоги є встановлення факту належного набуття позивачкою права власності та наявності обставин, які перешкоджають його повноцінній реалізації. Ці обставини підтверджені належними та допустимими доказами.
Оригінал нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 вересня 2000 року та оригінал реєстраційного посвідчення безпосередньо досліджені судом. Доказів недійсності договору, його розірвання, припинення права власності позивачки, переходу права до іншої особи або належності спірного майна іншій особі суду не надано.
Отже, доводи відзиву не спростовують фактичних і правових підстав позову та не дають підстав для відмови у визнанні за позивачкою належного їй права власності.
За таких обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 набула право власності на спірне нерухоме майно на законній підставі — за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 25 вересня 2000 року, а це право було зареєстровано 26 вересня 2000 року відповідно до порядку, що діяв на час його виникнення.
Неможливість підтвердження архівних реєстраційних відомостей та здійснення державної реєстрації раніше набутого права в позасудовому порядку унеможливлює повноцінну реалізацію позивачкою правомочностей власника, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом визнання.
З огляду на викладене, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Кіровської міської ради Луганської області, Луганської обласної державної адміністрації — Луганської обласної військової адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно — задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що складає 18/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 48,7 кв. м, житловою площею 27,7 кв. м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 . 
Відповідач: Луганська обласна державна адміністрація — Луганська обласна військова адміністрація, код ЄДРПОУ 00022450, Запорізьке шосе, буд. 30ф., Дніпро, 49111.
Відповідач: Кіровська міська рада Луганської області, код ЄДРПОУ 26023205, вул. 23 Партз`їзду, 7, м. Голубівка, Луганська область. 
Суддя         М.  М.  Перекопський