20.07.2026 Справа № 756/13695/24
Унікальний № 756/13695/24
Провадження № 1-кп/756/673/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» липня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва 
у складі:
головуючого судді:   ОСОБА_1 ,
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 , 
захисника: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
обвинуваченого: ОСОБА_10 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м.Києва кримінальне провадження по обвинуваченню 
ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця реєстрації, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України 
В С Т А Н О В И В:
31.08.2024 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 , перебував за адресою: м. Київ, вул. П. Калнишевського, 6, де на той час перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день та час, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до останнього, у ОСОБА_10 , виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, у той же день та час, ОСОБА_10 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 . Своїми протиправними діями ОСОБА_10 умисно спричинив ОСОБА_6 забійні рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи по центру; скіл по ріжучому краю та передній поверхні верхніх центральних різців, що відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), чим реалізував свій умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав частково, заперечуючи умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та пояснив суду, що 31.08.2024 року він сидів біля магазину «Наш фермер» зі своєю собакою. Повз нього, виходячи з магазину, пройшли раніше невідомі йому чоловіки, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Один з них був одягнений у футболку білого кольору та шорти. Поглянувши на нього, цей чоловік сказав: «Знов ця «тварь» тут сидить» і плюнув у його напрямку. Після чого він наздогнав чоловіків та запитав, чому чоловік зневажливо ставиться до нього. На що останній «послав його». Відразу після цього між ними виникла коротка суперечка, під час якої потерпілий ОСОБА_6 обізвав його та його матір, чим спровокував, та він хотів останнього вдарити. Оскільки ОСОБА_6 ухилився та він не мав наміру нанести сильного удару і зачепив, можливо, останнього кінчиками пальців. Він не знає, чи попав по ОСОБА_6 . Після чого, приятелі ОСОБА_6 схопили його та почали бити в голову. Він ухилився і приятель потерпілого, який бив його, вдарив ОСОБА_6 . Потім вийшла його матір свідок ОСОБА_11 і сварка закінчилася. 
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_10 вини у вчиненні інкримінованого йому діяння, вина останнього підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме: 
- показаннями, допитаного в судовому засіданні, потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 31.08.2024 він з двома приятелями йшли по каву до кав`ярні по АДРЕСА_2 . Один з приятелів залишився з візочком та дитиною на вулиці, у той час як він з іншим приятелем зайшли до кав`ярні. Коли вони виходили з кав`ярні, тримаючи в руках каву, обвинувачений ОСОБА_10 сидів біля кав`ярні, поруч з ним, у кріслі, сидів собака. І він сказав своєму приятелі: «Ось диви, знову собака сидить у кріслі», до обвинуваченого жодного слова не промовив. Вони з приятелем пішли далі. Обвинувачений піднявся, швидко підійшов у їх сторону, щось казав на їх адресу. Після чого він з приятелем зупинилися, він повернувся і в цей момент обвинувачений наніс йому удар кулаком в область обличчя. Потім один з його приятелів обійняв обвинуваченого, який виривався, і відтягнув у сторону, щоб не було бійки. Далі він викликав поліцію. Він зазначив, що жодного слова не промовив до обвинуваченого; з ОСОБА_10 раніше не був знайомий, проте, неодноразово бачив обвинуваченого з його матір`ю та трьома собаками біля зазначеної кав`ярні; 
- показами, допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що 31.08.2024 він з потерпілим ОСОБА_6 та іншим приятелем пішли до кав`ярні, що за адресою: АДРЕСА_2 , купити каву. Він з малою дитиною та візочком залишилися чекати біля кав`ярні. Коли ОСОБА_6 вийшов з кав`ярні, обвинувачений ОСОБА_10 пройшов повз нього і наніс ОСОБА_6 удар кулаком в область обличчя, без пояснення причини. Інстинктивно він обійняв ОСОБА_10 , останній почав вириватися і він його відпустив. Вони не зрозуміли, що відбулося, сварки з обвинуваченим не було;
- показами, допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 31.08.2024, точного часу він не пам`ятає, він знаходився на вулиці біля кав`ярні, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки виходив потерпілий ОСОБА_6 , з кавою. Він зазначив, що обвинувачений ОСОБА_11 встав та наздогнав ОСОБА_6 , наніс останньому удар в область обличчя. Потім приятелі ОСОБА_6 почали стримувати обвинуваченого від подальшої бійки. Після чого викликали поліцію;
- показами, допитаної в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 . Вона зазначила, що з потерпілим ОСОБА_6 має давній конфлікт через собак. Вона додала, що неодноразово приходила до кав`ярні зі своїми собаками, попити кави, де мала конфлікти з ОСОБА_6 , через те, що останній сидів на стільці біля кав`ярні, де вживав пиво. На прохання уступити місце, відмовлявся. Тому вона неодноразово скаржилася на ОСОБА_6 синові ОСОБА_10 . Вона вказала, що в день події, точної дати вона не пам`ятає, коли вона вийшла з кав`ярні, то побачила як ОСОБА_10 тримали за руки і б`ють по голові. Після чого вони сфотографували побої, звернулися до лікарні, у ОСОБА_10 був струс мозку, через що останній мав головний біль та не виходив на роботу впродовж двох тижнів;
- даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 в присутності понятих та спеціалісті від 29.10.2024 з фототаблицями до нього, які було оглянуто в судовому засіданні, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини, які сталися 31.08.2024 за адресою: м. Київ, вул. П. Калнишевського, 6. (а.с. 104-110);
- даними, які містяться в протоколі вилучення показань, зафіксованих на технічних засобах від 05.09.2024, згідно якого було вилучено DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ОСББ «Яскравий 7», які розташовані на фасаді будинку за адресою: м. Київ, вул. П. Калнишевського, 6. (а.с.113-115);
- даними, які містяться в протоколі огляду предмета від 05.09.2024 року з фото-таблицями та DVD-R диском до нього, оглянутими в судовому засіданні, згідно якого предметом огляду був DVD-R диск із відеозаписом події, котра відбулася 31.08.2024 року приблизно о 16:30 год. за адресою: м. Київ, вул. П. Калнишевського, 6. Під час перегляду відеозапису на проміжку часу з 01:08 по 01:21, спостерігається, як до чоловіка, який одягнений в світлу футболку, темні шорти, має сумку через плече та який тримає руками коляску з приміщенні будівлі виходять два чоловіки, один з яких одягнений в штани темного кольору, футболку світлого кольору та інший, в подальшому особа №1, одягнений в світлу футболку, шорти світлого кольору та кросівки світлого кольору, після чого чоловіки здійснюють рух в зворотній від місця розташування відео камери, напрямок. Під час подальшого перегляду відеозапису на таймері відеозапису 1:29 виявлено, як до вказаних чоловіків підходить інший чоловік (Особа №2) та наносить один удар кулаком правої руки в область обличчя Особі №1. Одразу після чого, чоловіки які перебували поруч з Особою №1, а також Особа №1 підходять до Особи №2 та утримують його руками. В цей час Особа № 2 намагається вирватись. При подальшому перегляді відеозапису встановлено, що у Особи №2 вдається вирватись, після чого чоловік заходить в приміщення будинку та через декілька секунд повертається разом з жінко. Після чого, чоловік з жінкою підходять до компанії Особи №І та між ними виникає розмова. В подальшому будь яких фізичних контактів між будь ким не виявлено. Відеозапис завершується на таймері часу 05:00 та о 16 год. 33 хв. згідно таймеру зафіксованому в нижній лівій частині екрану. (а.с.116-121);
- даними, які містяться в постанові про визнання речовими доказами від 05.09.2024, згідно якої DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження ОСББ «Яскравий 7» за адресою: м. Київ, вул. П. Калнишевського, 6, визнано речовим доказом (а.с.122);
- даними, які містяться в протоколі вилучення показань, зафіксованих на технічних засобах від 19.09.2024, згідно якого було вилучено DVD-R диск з відеозаписом з портативних нагрудних відеореєстраторів екіпажу патрульної поліції «Рубін-508, які обслуговували виклик «Інші тілесні ушкодження», що мало місце 31.08.2024. (а.с.125-127);
- даними, які містяться в протоколі огляду предмету від 19.09.2024 року з фото-таблицями та DVD-R диском до нього, оглянутими в судовому засіданні, згідно якого об`єктом огляду був DVD-R диск, на якому знаходиться відео файл з назвою export-i2v16. При відкритті відео файлу встановлено, що при відтворенні відеозапису з портативних нагрудних відео-реєстраторів працівників патрульної поліції виявлено групу людей, серед яких є ОСОБА_6 та ОСОБА_10 під час спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_10 повідомляє, що заступився за свою собаку. (а.с.128-131);
- даними, які містяться в постанові про визнання речовими доказами від 19.09.2024, згідно якої DVD-R диск з відеозаписом з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, - визнано речовим доказом (а.с.132);
- даними, які містяться у висновку експерта № 042/1-274-2024 від 05.09.2024 року, згідно якого: 
При проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вивченні медичної документації на його ім`я виявлені ушкодження: забійні рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи по центру; скіл по ріжучому краю та передній поверхні верхніх центральних різців.
Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони могли утворитися від однократної дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 31.08.2024.
Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документації свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення вказаного тілесного ушкодження. Враховуючи механізм утворення та локалізацію вказані ушкодження оцінюються у сукупності. За таких обставин, є підстави стверджувати, що вказані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил».
Морфологія та локалізація виявлених тілесних ушкоджень дозволяє спростовувати можливість їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення (або близького до нього).
Характер та локалізація виявлених ушкоджень не суперечать обставинам їх отримання, зафіксованими на наданій відеозаписі події. (а.с.137-140);
Європейський Суд з прав людини вказує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, але вона не встановлює будь-яких правил допустимості доказів як таких, це завдання внутрішнього права.
Зокрема, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 26.09.2002 у справі «Перрі проти Сполученого Королівства» (Perry v United Kingdom), зазначив, що важливо, щоб була справедлива процедура розгляду питання про прийнятність та перевірку надійності спірних доказів.
Суд критично ставиться та не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_10 в частині заперечення спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, на думку суду такі показання обвинуваченого спрямовані на уникнення відповідальності. Ці показання спростовуються комплексом зібраних у справі доказів, а саме: показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо обставин кримінального правопорушення, показання свідків є правдивими, послідовними, та такими, що узгоджуються з іншими письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. У суду не має підстав піддавати сумніву досліджені докази. 
При цьому, суд не бере до уваги та критично ставиться до показань допитаної в якості свідка матері обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , оскільки на думку суду вони спрямовані на уникнення покарання обвинуваченого.
Отже, суд розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_10 обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, знайшло своє підтвердження. 
На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною суду не надано. 
Таким чином, оцінюючи в комплексі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості, та індивідуалізації покарання.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих. 
При обранні ОСОБА_10 виду та міри покарання, суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, що обвинувачений раніше не судимий, характер та спосіб вчиненого діяння, враховуючи фактичні обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, також враховуючи позицію потерпілого, суд дійшов переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки, на думку суду, менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 посередньо характеризується та за час розгляду кримінального провадження не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе призначити покарання не в максимальних межах санкції встановленої ч. 2 ст. 125 КК України. 
Також, під час розгляду справи потерпілим ОСОБА_6 подано до суду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на його 16500,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 40000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування розміру матеріальної шкоди потерпілий зазначає, що вона складається з коштів на: придбання ліків лікарських засобів, витрат на проїзд до лікарень (послуги таксі), до відділу Оболонської поліції, прокуратури, суду, відновлення зубів.
Розмір моральної шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що він зазнав тілесних ушкоджень, а саме: були розсічені губи, у зв`язку з чим зазнав сильного фізичного болю та мав труднощі із задоволенням своєї нагальної біологічної потреби харчування. 
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 заявлений цивільний позов потерпілою не визнав. Захисником ОСОБА_9 подано до суду відзив на позовну заяву потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого, у задоволенні вимог позивача про відшкодування майнової та моральної шкоди просить відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що протиправні дії ОСОБА_10 знаходяться в причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілого ОСОБА_6 , підстав для звільнення ОСОБА_10 від обов`язку по відшкодуванню заподіяних матеріальної та моральної шкоди, суд не вбачає, тому враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню.
Речовими доказами слід розпорядитись в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 , 16500 грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 40000 грн (сорок тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази по справі: DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження ОСББ «Яскравий 7» за адресою: м. Київ, вул. П. Калнишевського, 6; DVD-R диск з відеозаписом з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції - залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя          ОСОБА_1