ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2026 року | м. Ужгород | № 260/3748/26
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 , третя особа Закарпатська митниця Держмитслужби, про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа Закарпатська митниця Держмитслужби (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20, код ЄДРПОУ 43985560), в якому просить:
-Винести судове рішення, яким стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , PHOКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , податковий борг у розмірі 178 583,87 грн, у т.ч. пеня в розмірі 50 750,84 грн за платежами:14070100 «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)» в розмірі 107 213,48 грн, у т.ч. пеня в розмірі 30 468,98 грн.15010500 «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)» в розмірі 71 370,39 грн, у т.ч. пеня в розмірі 20 281,86 грн.
Як вбачається із позовної заяви, відповідачем в позовній заяві зазначено фізичну особу ОСОБА_1 , місцем проживання якої зазначено: АДРЕСА_2 .
На виконання положень ч. 3 ст. 171 КАС України судом було сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання відповідача фізичної особи. З відповіді №2818454 від 01.06.2026 року встановлено, що особу ОСОБА_1 не знайдено.
З метою забезпечення ефективної реалізації фізичною особою - відповідачем ОСОБА_1 права на доступ до суду та з`ясування місця проживання такої судом скеровано запит до Ужгородської міської ради про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .
Відповідно до відповіді наданої Ужгородською міською радою вбачається, що відомості про реєстрацію місця проживання громадянки ОСОБА_1 в реєстрі відсутні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 178 583,87 грн, у т.ч. пеня в розмірі 50 750,84 грн за платежами:14070100 «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)» в розмірі 107 213,48 грн, у т.ч. пеня в розмірі 30 468,98 грн.15010500 «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)» в розмірі 71 370,39 грн, у т.ч. пеня в розмірі 20 281,86 грн.. Податковий борг у вказаному розмірі залишається не погашеним, у зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року відкрито справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи.
Відповідно до довідки від 15.06.2026 року для належного повідомлення відповідача суд повідомив, що 15 червня 2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі № 260/3748/26 та надано відповідачу строк для надання відзиву по справі (а.с. 44).
Дане повідомлення було опубліковане на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до ч. 1 ст. 130 КАС України (а.с.45).
На день розгляду справи відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Судом встановлено, 19.12.2025 року позивачем отримало від Закарпатської митниці листа №7.7-2/19-02/8.16/11544 від 18.12.2025 року з матеріалами для вжиття заходів щодо погашення податкового боргу відносно гр-ки ОСОБА_1 , оскільки у відповідачки наявний податковий борг у розмірі 178 583,87 грн, у т.ч. пеня в розмірі 50 750,84 грн за платежами: 14070100 «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)» в розмірі 107 213,48 грн, у т.ч. пеня в розмірі 30 468,98 грн.; 15010500 «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)» в розмірі 71 370,39 грн, у т.ч. пеня в розмірі 20 281,86 грн.
Працівниками контролюючого органу проведено документальну невиїзну перевірку Відповідачки з питань дотримання законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині обґрунтованості та законності надання пільг і звільнення від оподаткування згідно митних декларацій. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки від 27.11.2020 №0095/20/7.7-19/2826801788 та винесено податкові повідомлення-рішення від 06.01.2021: №00000027719 про збільшення суми грошового зобов`язання на загальну суму 76 744,5 грн (за податковими зобов`язаннями 49 622,57 грн; за штрафними санкціями - 12 405,64 грн; сума пені, нарахованої до вимог Податкового кодексу України (крім ст. 129 ПКУ) - 14 716,29 грн) за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)»; №00000017719 про збільшення суми грошового зобов`язання на загальну суму 51 088,53 грн (за податковими зобов`язаннями 33 033,56 грн; за штрафними санкціями 8 258,39 грн; сума пені, нарахованої до вимог Податкового кодексу України (крім ст. 129 ПКУ) - 9 796,58 грн) за платежем «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)».
Указані податкові повідомлення-рішення були надіслані засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручені 11.01.2021 (№ 8800026200917).
Оскільки відповідачем не було погашено податковий борг та податкові повідомлення-рішення не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.
Крім того, у відповідності до ст. 129 ПКУ, Відповідачці було проведено нарахування пені в розмірі 50 750,84 грн за платежами: 14070100 «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)» пеня в розмірі 30 468,98 грн.; - 15010500 «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)» пеня в розмірі 20 281,86 грн.
З метою стягнення податкового боргу позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п.п.15.1-15.2 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом, та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п.п.36.1, п.п.36.2 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
За приписами п.51.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Виникнення податкового боргу у відповідача зумовлено несплатою у строки визначені Податковим кодексом України податкових зобов`язань, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням.
Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Як встановлено судом, працівниками контролюючого органу проведено документальну невиїзну перевірку Відповідачки з питань дотримання законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині обґрунтованості та законності надання пільг і звільнення від оподаткування згідно митних декларацій. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки від 27.11.2020 №0095/20/7.7-19/2826801788 та винесено податкові повідомлення-рішення від 06.01.2021: №00000027719 про збільшення суми грошового зобов`язання на загальну суму 76 744,5 грн (за податковими зобов`язаннями 49 622,57 грн; за штрафними санкціями - 12 405,64 грн; сума пені, нарахованої до вимог Податкового кодексу України (крім ст. 129 ПКУ) - 14 716,29 грн) за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)»; №00000017719 про збільшення суми грошового зобов`язання на загальну суму 51 088,53 грн (за податковими зобов`язаннями 33 033,56 грн; за штрафними санкціями 8 258,39 грн; сума пені, нарахованої до вимог Податкового кодексу України (крім ст. 129 ПКУ) - 9 796,58 грн) за платежем «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)». Указані податкові повідомлення-рішення були надіслані засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручені 11.01.2021 (№ 8800026200917).
Відповідно до ст. 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Позивачем на підставі пункту 59.1. статті 59 ПКУ, відповідачу було надіслано податкову вимогу від 26.05.2025 №0008134-1308-0716 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу Відповідачки засобами поштового зв`язку, однак поштовий конверт було повернуто у відповідності до довідки Ф. 20 (№0601184665836).
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПКУ у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Враховуючи наведене, суд вказує, що податкова вимога вважається врученою у силу вимог статті 58 ПКУ.
Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПКУ органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.
Згідно зі статтею 3 ПКУ, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать: Податок на прибуток підприємств; Податок на доходи фізичних осіб; Податок на додану вартість; Акцизний податок; Екологічний податок; Рентна плата; Мито. Відповідно до частини 14.1.137 статті 14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Статтею 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є: - податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи; -митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.
Частиною 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Мінфіну від 30.06.2017 року №610 визначено, що податкові вимоги разом з летальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних ІКС податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 ПК України.
Тобто з огляду на наведене, митні платежі, в тому числі мито, є складовою податкових зобов`язань відповідно до Податкового кодексу України.
Отже, до вимог 41 ПК України, Головне управління ДПС у Закарпатській області є органом стягнення за податковими зобов`язаннями визначеними митними органами України.
Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України “Про судоустрій і статус суддів” встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст.17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, у справі “Рисовський проти України” Суд зазначив про особливу важливість принципу “належного урядування”, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах “Беєлер проти Італії” [ВП], заява №33202/96, п.120, ECHR 2000-I, “Онер`їлдіз проти Туреччини” [ВП], заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, “Megadat.comS.r.l. проти Молдови”, заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і “Москаль проти Польщі”, заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року).
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах “Лелас проти Хорватії”, заява №55555/08, п.74, від 20 травня 2010 року, і “Тошкуце та інші проти Румунії”, заява №36900/03, п.37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах “Онер`їлдіз проти Туреччини”, п.128, та “Беєлер проти Італії”, п.119).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі “Лелас проти Хорватії”, п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі “Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки”, п.58, а також рішення у справі “Ґаші проти Хорватії”, заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі “Трґо проти Хорватії”, заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).
Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Закарпатській області дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак, вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.
У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа Закарпатська митниця Держмитслужби (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20, код ЄДРПОУ 43985560) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , PHOКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , податковий борг у розмірі 178 583,87 грн, у т.ч. пеня в розмірі 50 750,84 грн за платежами:14070100 «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру)» в розмірі 107 213,48 грн, у т.ч. пеня в розмірі 30 468,98 грн.15010500 «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами)» в розмірі 71 370,39 грн, у т.ч. пеня в розмірі 20 281,86 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Ю.Ю.Дору