ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 | Справа № 910/15579/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Батій О.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» 
до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» 
про стягнення 2 490 466,75 грн

за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» (далі - ТОВ «Модерн Пак», позивач) до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (далі - ПрАТ «Київський маргариновий завод», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2 490 466,75 грн за договором поставки № 23-00333581/ПМ від 20.04.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині оплати поставленого товару, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. У позові ТОВ «Модерн Пак» просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2 179 175,37 грн, пеню в сумі 252 599,64 грн, інфляційні втрати в сумі 34 246,18 грн та 3% річних у сумі 24 445,56 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 за вказаним позовом було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 16.04.2026, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 16.07.2026, представники сторін не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, у попередніх судових засіданнях проти позовних вимог не заперечив, вказав про часткове погашення боргу.
Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного.
Установлено, що 20.04.2023 між ТОВ «Модерн Пак» (постачальник) та ПрАТ «Київський маргариновий завод» (покупець) був укладений договір поставки № 23-00333581/ПМ (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю пакувальні матеріали, а покупець, в свою чергу, зобов`язується прийняти належний товар та оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1 договору).
Згідно з п. 3.1 договору умови поставки товару за цим договором викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» (у редакції 2010 року), застосовуються з урахуванням особливостей внутрішньодержавних поставок DDP, за адресою: м. Київ, проспект Науки, б. 3, якщо інше не вказано в замовленнях та специфікаціях до цього договору.
Відповідно до п. 4.1 договору ціна, асортимент та інші характеристики товару, що постачається, відображаються у видатковій накладній на відповідну партію товару, дані якої мають відповідати погодженій сторонами специфікації. В разі, якщо асортимент чи кількість поставленого товару не відповідає узгодженому в специфікації, покупець має право не примати товар або прийняти ту частину, що відповідає специфікації. В цьому випадку зобов`язання постачальника щодо поставки такої партії товару вважаються виконаними в частині, яка стосується узгодженого товару. Зобов`язання по оплаті неузгодженого товару у покупця не виникають. Ціна включає всі витрати на виробництво і доставку товару.
Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється покупцем за кожну поставлену партію на умовах 100% передоплати на підставі виставленого продавцем рахунку, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Під партією товару сторони розуміють товар, вказаний у кожній окремій видатковій накладній. Оплата проводиться покупцем у національної валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 5.2 договору).
Цей договір вступає в силу з моменту його підписання представниками сторін та скріплення їх печатками (за наявності) і діє до 31.12.2024, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. В разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його, то дія цього договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих же умовах (п. 10.1, 10.2 договору).
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору у період з 14.05.2025 по 03.09.2025 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 247 413,04 грн, що підтверджується скріпленими печатками та підписами без зауважень та заперечень сторін видатковими накладними № 140562 від 14.05.2025 на суму 317 433,60 грн, № 25053 від 25.05.2025 на суму 108 345,60 грн, № 240664 від 24.06.2025 на суму 245 203,20 грн, № 10760 від 01.07.2025 на суму 74 131,20 грн, № 6072 від 06.07.2025 на суму 311 018,40 грн, № 110743 від 11.07.2025 на суму 319 140,00 грн, № 110861 від 11.08.2025 на суму 318 859,20 грн, № 270856 від 27.08.2025 на суму 90 227,28 грн, № 120635 від 12.06.2025 на суму 249 523,44 грн, № 30972 від 03.09.2025 на суму 213 531,12 грн, а також наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними. 
Проте відповідач свої зобов`язання за договором виконав неналежним чином, вартість поставленого товару сплатив частково - на суму 68 237,67 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку ПрАТ «Київський маргариновий завод».
Отже судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати вартості поставленого позивачем товару в сумі 2 179 175,37 грн (2 247 413,04 - 68 237,67).
Також матеріали справи свідчать, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 3-2-45 від 21.10.2025 про сплату заборгованості в сумі 2 179 175,37 грн та нарахованих матеріальних втрат, у відповідь на що відповідач листом № 155 від 27.10.2025 повідомив, що суму боргу визнає та буде здійснювати її погашення частинами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, оскільки на час розгляду справи відповідач доказів повної оплати вартості товару не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «Київський маргариновий завод» заборгованості в сумі 2 179 175,37 грн є правомірними та обґрунтованими.
Крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 252 599,64 грн, нараховану за прострочення грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
У п. 8.2 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені відповідно до наведених приписів закону та умов договору, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 252 599,64 грн, тобто у заявленій позивачем сумі.
Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 34 246,18 грн та 3% річних у сумі 24 445,56 грн, нарахованих за прострочення грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку, що нарахування позивачем матеріальних втрат є правомірним.
Здійснивши перерахунок заявлених матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 34 246,18 грн та 3% річних у сумі 24 445,56 грн, як просив позивач.
Отже позов ТОВ «Модерн Пак» підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення 2 490 466,75 грн задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (03039, м. Київ, просп. Науки, буд. 3, ідентифікаційний код 00333581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» (81700, Львівська обл., м. Жидачів, вул. Вокзальна, буд. 17, ідентифікаційний код 30028601) заборгованість в сумі 2 179 175 (два мільйони сто сімдесят дев`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн 37 коп., пеню в сумі 252 599 (двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 64 коп., інфляційні втрати в сумі 34 246 (тридцять чотири тисячі двісті сорок шість) грн 18 коп., 3% річних у сумі 24 445 (двадцять чотири тисячі чотириста сорок п`ять) грн 56 коп. та судовий збір у сумі 37 357 (тридцять сім тисяч триста п`ятдесят сім) грн 00 коп.
Скорочене рішення підписане в судовому засіданні 16 липня 2026 року.
Повне рішення складене 27 липня 2026 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.