П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 571/763/26
Провадження № 22-ц/4815/1367/26

Головуючий у Рокитнівському районному суді 
Рівненської області: суддя Комзюк А.Ф.
Рішення суду першої інстанції 
(повним текстом) ухвалено:
21 квітня 2026 року у селищі Рокитне
Сарненського району Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ;
заінтересована особа – Рокитнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України;

за участі: учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2026 року, 
в с т а н о в и в:
16 квітня 2026 року в суд звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта; мати: ОСОБА_1 , 1992 р.н., громадянка України; батько: ОСОБА_3 , 1991 р.н., паспорт НОМЕР_1 , виданий 10 липня 2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянин України, залучивши до участі у справі Рокитнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України як заінтересовану особу (далі – Рокитнівський відділ ДРАЦС).
Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 вказувалося, що вона є матір`ю дитини - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ялта. З батьком дитини ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2010 року, який зареєстрований в Автономній Республіці Крим в м. Ялта.
Оскільки місце народження дочки є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України у Законі України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тому встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонного паспорту на дитину.
Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2026 року заяву задоволено частково.
Встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта Автономної Республіки Крим, Україна, дитини жіночої статі у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.
В іншій частині заяви відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення суду.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 , вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та порушенні норм процесуального права, просить його змінити, доповнивши резолютивну частину вказівкою про власне ім`я дитини, виклавши відповідний абзац у такій редакції: 
"Встановити факт народження дитини жіночої статі, ім`я – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ялта на ТОТ, Україна, від батьків: матері – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ".
Обґрунтовуючи її, зазначалося про безпідставність відмови суду у вказівці в резолютивній частині судового рішення власного імені дитини, вказавши лише стать, що унеможливлює здійснення державної реєстрації народження дитини.
Звертає увагу, що відповідно до положень Сімейного кодексу України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану актовий запис обов`язково має містити як прізвище і по батькові, так і власне ім`я дитини.
Оскільки рішення суду в частині встановлення факту народження замінює собою медичну довідку і є єдиною підставою для оформлення свідоцтва про народження, відсутність імені дитини в резолютивній частині унеможливлює виконання цього рішення органом державної реєстрації актів цивільного стану. Вважає, що це прямо порушує право дитини на ім`я та право на отримання документів, що посвідчують особу громадянина України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Згідно зі ст.ст. 263, 367 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як з`ясовано судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що встановлено наданою копією паспорта НОМЕР_3 , виданого 02 лютого 2011 року Масандрівським ВМ Ялтинського МУ УМВС України в АР Крим, згідно з яким вона народилася у місті Алчевськ Луганської області, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7).
З копії паспорта НОМЕР_1 , виданого 10 липня 2007 року 1-м відділом Ялтинського ГУМВС України в Криму, вбачається, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у селищі Масандра, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.2-4).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 16 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , громадяни України, 16 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб, актовий запис №622. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.10).
За даними обмінної карти від 01 листопада 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька міста Ялта, Республіка Крим, поставлена на облік як вагітна та з 01 листопада 2025 року по 20 березня 2026 року перебувала в декретній відпустці (а.с.12).
З медичного свідоцтва про народження серії 35 №2026000514, виданого 05 січня 2026 року установою охорони здоров`я Республіки Крим «Республіканська клінічна лікарня ім. Н.А.Семашко», видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 05 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила дитину жіночої статі (а.с.9).
Свідоцтвом про народження НОМЕР_5 , виданим 13 січня 2026 року Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Ялта Автономної Республіки Крим. Батьком дитини зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця; матір`ю дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , єврейка (а.с.8). 
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.
Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.
Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.
Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Норми статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачають, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Таким чином, документи про народження дітей видані на тимчасово окупованій території не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є недійсним і не створює правових наслідків.
Частиною другою ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що Автономна Республіка Крим тимчасово окупована з 20 лютого 2014 року.
При цьому місто Ялта станом на час вирішення заяви знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є населеним пунктом Автономної Республіки Крим, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина виключає можливість зареєструвати факт народження у встановленому законом порядку за місцем народження дитини. 
Досліджені документи, що видані медичним закладом та російським органом реєстрації актів цивільного стану, дають підстави для висновку, що такі документи відповідно до законодавства України є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, однак зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини саме на тимчасово окупованій території України.
Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, враховуючи, що надані заявником документи на підтвердження факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є належними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, тому суд зробив висновок про наявність підстав для встановлення факту народження дитини.
За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 759/17678/22 зазначається, що у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» вказано, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Зазначений висновок враховував також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення 
від 23 лютого 2016 року).
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.
При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини.
Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22).
Подібні висновки щодо застосування норм матеріального права викладено у постановах Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 169/410/23 та від 24 квітня 2024 року у справі № 761/13911/23.
Приходячи до переконання про залишення оскаржуваного рішення без змін, колегія суддів бере до уваги, що 17 липня 2026 року на адресу Рівненського апеляційного суду надійшов лист Рокитнівського відділу ДРАЦС за №572-24.13-04-01, де наведено, що державна реєстрація народження проведена 03 червня 2026 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №458.
Отже, факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта ОСОБА_2 , її матір`ю є громадянка України ОСОБА_1 , 1992 р.н., а батьком – громадянин України ОСОБА_3 , 1991 р.н., про що вимагала заявник, станом на час апеляційного перегляду судового рішення уже офіційно зареєстрований державою Україна, про що складено відповідний актовий запис.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О.Гордійчук

Н.М.Ковальчук