Справа № 761/23741/24
Провадження №1-кп/761/2074/2026 

В И Р О К 
іменем України

04 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинувачених (in absentia), кримінальне № 620 240 000 000 00439 від 24.05.2024 щодо обвинувачених:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доброгорськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вільнюс Литва, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ;
усіх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110 ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014), за ч.1 ст.111 ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону України №1183-VII від 08.04.2014 ), за ч. 2 ст.262 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , будучи працівниками правоохоронного органу та службовими особами, вчинили кримінальні правопорушення за наступних обставин.
У листопаді 2013 року після прийняття рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом та призупинення у зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом, починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні зібрання громадян на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України.
Поряд з цим, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
У свою чергу, бажаючи припинити вищезазначені зібрання та інші волевиявлення громадян України, колишній Президент України ОСОБА_14 , використовуючи свої повноваження, в порушення ст. 34 Конституції України, організував силовий розгін правоохоронними органами учасників мирних зборів на Майдані Незалежності у м. Києві. 
Реакцією суспільства на незаконний силовий розгін стали масові акції протесту на Майдані Незалежності, учасники яких, поряд із протестами проти рішення уряду та колишнього Президента щодо зміни зовнішньополітичного курсу України, протестували проти злочинних дій працівників міліції та представників влади, які організували, здійснили чи допустили свавілля стосовно мирних мітингувальників.
Протягом листопада 2013 року - лютого 2014 року керівництво МВС України неодноразово організовували застосування працівниками спецпідрозділу МОП «Беркут» та іншими працівниками правоохоронних органів надмірних силових заходів до протестуючих, в тому числі із застосуванням фізичної сили, спеціальних засобів, та табельної вогнепальної зброї.
Так, 20 лютого 2014 року керівництвом МВС України, всупереч вимогам діючого законодавства прийнято незаконне рішення забезпечити озброєнням працівників відповідних правоохоронних органів вогнепальною зброєю, а саме 5,45 мм. АКС74У та бойовими припасами до них, що зберігались на складах Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України по АДРЕСА_6, та відносяться до зброї непорушного запасу, яка використовується для забезпечення розгортання спецформувань МВС України воєнного часу, з метою використання під час силового розгону мирних протестних акцій громадян.
У подальшому, у період приблизно з 19.00 год. 20 лютого 2014 року до 05.00 год. 21 лютого 2014 року, керівництвом МВС України організовано видачу вказаної вогнепальної зброї АКС74У на території Адміністрації Президента України за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 11, працівникам МОП «Беркут», у тому числі РМОП «Беркут» у м. Севастополі.
Так, відповідно до відомості отримання вогнепальної зброї, складеної працівниками відділу озброєння та спецзасобів Управління матеріального забезпечення Головного управління МВС України у м. Києві, у зазначений період за вказаною адресою, ОСОБА_5 та іншими працівниками РМОП «Беркут» у м. Севастополі у загальній кількості 40 осіб, які на той час були відряджені до м. Києва, після пред`явлення службового посвідчення, отримано під особистий підпис 40 одиниць вогнепальної зброї АКС74У, зокрема:
1. ОСОБА_5 (службове посвідчення НОМЕР_5) отримано АКС74У № НОМЕР_6, 
2. ОСОБА_7 (службове посвідчення НОМЕР_7) отримано АКС74У № НОМЕР_10,
3. ОСОБА_8 (службове посвідчення НОМЕР_8) отримано АКС74У № НОМЕР_11,
4. ОСОБА_6 (службове посвідчення НОМЕР_9) отримано АКС74У № НОМЕР_12.
Водночас, вказаними працівниками РМОП «Беркут» у м. Севастополі отримано 12 000 набоїв калібру 5,45 мм до вищезазначених автоматів АКС 74У. 
20.02.2014 Верховною Радою України прийнято постанову «Про засудження застосування насильства, яке призвело до загибелі мирних громадян України». Цей правовий акт визнав, що дії силових структур були незаконними й висунув до Кабінету Міністрів України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України й підпорядкованих їм військових і воєнізованих формувань вимогу негайно припинити застосування сили. Заборонити використання будь-яких видів зброї і спеціальних засобів проти учасників акцій протесту. 
Ураховуючи вищезазначене, підрозділи МОП «Беркут» повернулись до місць постійної дислокації разом зі зброєю, отриманою у м. Києві за вищезазначених обставин.
У цей час, командир РМОП «Беркут» у м. Севастополі вирішив вчинити злочини проти основ національної безпеки України, діючи в інтересах РФ, яка з 20.02.2014 розпочала агресію з метою захоплення території України (відносно якого здійснюється досудове розслідування в рамках інших кримінальних проваджень, у тому числі у кримінальному провадженні № 62024000000000126 від 13.02.2024 за ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 110 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014), а також відносно інших колишніх працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополі за ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 111 (чинна в редакції до 08.04.2014), ч. 3 ст. 110 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014). 
Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ, зокрема статтями 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії РФ з 20 лютого 2014 року.
Свою злочинну мету,спрямовану на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, представники влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом підготовки, розв`язання та ведення війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до реалізації вказаного умислу інших осіб, у тому числі громадян України та РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.
З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу ЗС РФ (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом невстановлених представників влади та службових осіб ЗС РФ, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей РФ, які, на їх думку, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.
Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ЗС РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту РФ (далі - ЧФ РФ), це сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС РФ, а тому ведення збройної агресії проти України розпочато на території півострова Крим.
Для ефективної реалізації плану вирішено залучити військовослужбовців ЗС РФ, співробітників інших силових відомств РФ, представників влади і правоохоронних органів України, у тому числі РМОП «Беркут» у м. Севастополі, інших громадян РФ та України. Крім того, з цією ж метою, представниками влади РФ створено та озброєно іррегулярні незаконні збройні формування, групи найманців, якими керували офіцери спецслужб і ЗС РФ та особи з числа громадян України, що мали здійснити пособництво у виконанні плану агресії шляхом вчинення активних дій.
Відповідно до вказаного умислу, його мету планувалося досягти з використанням різних заходів, де застосування військових засобів ретельно приховується. 
Так, 22 лютого 2014 року, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир роти міліції особливого призначення «Беркут» у м. Севастополі, щодо якого здійснюється досудове розслідування,  координуючи свої дії з депутатом Верховної Ради України, представником іноземної держави за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, організував шикування особового складу вказаного підрозділу, де командир РМОП «Беркут» звернувся до учасників зборів громадян з доповіддю про повернення РМОП «Беркут» в м. Севастополь у пункт постійної дислокації після виконання задач у м. Києві. 
У подальшому, 23 лютого 2014 року за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова невстановленими особами, за участі представників місцевих проросійських угруповань, організовано проведення масового зібрання громадян з єдиним питанням обрання наперед визначеного кандидата на неіснуючу посаду «народного мера м. Севастополь» громадянина РФ ОСОБА_15 . Під час проведення вказаного зібрання, депутатом Верховної Ради України публічно стверджувався факт «державного перевороту у м. Києві», висловлено заклики до голосування за єдиного кандидата, який забезпечить переговори та захист працівників «Беркуту», оголошено про необхідність створення штабу, що забезпечить фізичний захист мешканців міста, вказано на готовність підрозділу МОП «Беркут» захистити мешканців міста Севастополя від радикально налаштованих громадян з іншої території України. За пропозицією організаторів зібрання, учасники мітингу у незаконний спосіб «проголосували» за обрання ОСОБА_15 на неіснуючу посаду «народного мера» Севастополя, оголосили про намір встановити контроль над правоохоронними органами міста, закликали РФ про допомогу, створюючи уявні підстави для виправдання вторгнення збройних сил РФ на територію України, оголосили про початок запису у списки добровольців до «загонів самооборони».
Наступного дня, 24 лютого 2014 року Севастопольська міська рада прийняла рішення про незаконне створення для ОСОБА_15 посади «голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя». В цей же день, невстановленими досудовим розслідуванням особами на будівлі Севастопольської державної адміністрації підняли прапор РФ, на в`їздах до м. Севастополя «загони самооборони» обладнали 7 блокпостів.
Розпорядженням ОСОБА_15 , як так званого голови Координаційної ради з організації Севастопольського міського управління забезпечення життєдіяльності Севастополя № 1 від 26.02.2014 прийнято рішення про створення «спеціального муніципального підрозділу міліції «Беркут» з покладенням на заступника командира РМОП «Беркут» у м. Севастополь обов`язків командира цього незаконно створеного збройного формування.
В.о. міністра внутрішніх справ України ОСОБА_16 підписав наказ № 144 від 25.02.2014 «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут», про що оголошено 26.02.2014 року.
Поряд з цим, 26.02.2014 опубліковано та поширено заяву голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя ОСОБА_15 про створення Антитерористичного центру, відмову влади у м. Києві надати бюджетне фінансування соціальних виплат та оголошено про гарантію виплати заробітної плати співробітникам «Беркуту» за рахунок наявних у міському бюджеті грошових коштів.
В наступному, 27.02.2014 року близько 04.00 год. приміщення ВР АР Крим зайняв озброєний зведений загін у форменому одязі та засобах захисту і озброєнням характерним для ЗС РФ, над будівлею піднятий прапор РФ. 
Того ж дня, в умовах повного контролю внутрішнього периметру приміщень Верховної Ради Автономної Республіки Крим групою осіб з озброєнням та військовою формою, засобами захисту характерними для ЗС РФ та в умовах оточення зовнішнього периметру вказаної будівлі представниками місцевих проросійських угруповань, «загонами самооборони» та козачих парамілітарних організацій, діючи у спосіб, що суперечить положенням Конституції та законів України, у закритому режимі, без належного підтвердження кворуму депутатів, ухвалено постанову ВР АР Крим про проведення 25 травня 2014 року місцевого референдуму з питання: «Автономна Республіка Крим має державну самостійність та входить до складу України на основі договорів і угод».
В подальшому, дата проведення незаконного референдуму перенесена на 16 березня 2014 року та змінено виклад питань щодо входження АР Крим до складу РФ або залишення у складі України. Крім цього, 26.02.2014 прийнято рішення про звільнення голови Ради міністрів АР Крим ОСОБА_17 та призначення на цю посаду ОСОБА_18 . Обидва рішення суперечили чинному українському законодавству, вчинені з метою захоплення державної влади. Окремо, 06.03.2014 рішенням позачергової сесії Севастопольської міської ради підтримано рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим про призначення на 16.03.2014 загальнокримського референдуму з постановленням питань: «Про входження Криму до складу Росії на правах суб`єкта РФ. Про відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України», що суперечило Конституції та законам України.
В рамках реалізації загального плану агресії та його складової у вигляді незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя, з метою усунення перешкод у захопленні та контролі військовослужбовцями ЗС РФ на вищевказаних та інших об`єктах критичної інфраструктури, відверненні можливих контр-заходів з їх деблокування, представниками РФ, зокрема командувачем ЧФ РФ ОСОБА_19 , «самопроголошеним мером» м. Севастополя ОСОБА_15 , та іншими особами, які діяли на виконання наказів, (вказівок, завдань) вищого військово-політичного керівництва РФ, окрім інших сил та засобів залучено працівників правоохоронних органів України, що дислокувались у АР Крим, зокрема командира РМОП «Беркут» у місті Севастополі, його заступника, які у свою чергу повинні були залучити до цих злочинних дій інших працівників РМОП «Беркут» у місті Севастополі. 
Не пізніше 26 лютого 2014 року особами з числа начальницького складу РМОП «Беркут» у місті Севастополі, зокрема, командиром та його заступником, за невстановлених обставин, досягнуто остаточної згоди з представниками РФ, зокрема командувачем ЧФ РФ ОСОБА_19 , «самопроголошеним мером» м. Севастополя ОСОБА_15 , та іншими особами, які діяли на виконання наказів, (вказівок, завдань) вищого військово-політичного керівництва РФ, щодо залучення працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополі до здійснення активних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України. 
Так, відповідно досягнутих домовленостей з вищевказаними представниками РФ та іншими особами, які надавали допомогу РФ у веденні підривної діяльності проти України, особовий склад вказаного підрозділу «Беркут» мав перейти в підпорядкування підконтрольної представникам РФ самопроголошеної влади м. Севастополя та у взаємодії з підрозділами ЗС РФ, а також керованими представниками РФ загонами, до складу яких входили громадяни РФ та представники місцевих проросійських організацій, спільно вчинити ряд активних дій: блокування автошляхів, перешкоджання вільному пересуванню, затримання та застосування насильства стосовно представників державної влади України, працівників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних Сил України, міжнародних спостерігачів та інших осіб, які могли перешкоджати реалізації спланованого вищим військово-політичним керівництвом РФ комплексу заходів з анексії території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та забезпечення подальшої насильницької зміни і повалення конституційного ладу, захоплення державної влади на території АР Крим та м. Севастополя, а також порушення територіальної цілісності України, що мала бути досягнута в результаті безперешкодного проведення незаконного референдуму 16.03.2014.
Для цього, керівництвом РМОП «Беркут» у м. Севастополі прийнято рішення про зміну місця дислокації підрозділу (м. Севастополь, вул. Щербака, 8) та привласнення вогнепальної зброї. 
З цією метою командиром РМОП «Беркут» не пізніше 27.02.2014 на території бази дислокації РМОП «Беркут» за адресою: м. Севастополь, вул. Щербака, 8 проведено збори особового складу РМОП «Беркут» в місті Севастополі, під час яких він повідомив особовому складу про те, що вони діють в інтересах РФ, представники якої гарантують матеріальну підтримку та силову підтримку підрозділів ЗС РФ, можливість отримання громадянства РФ усім задіяним до підривної діяльності проти України. Після чого особовому складу доведено завідомо незаконний наказ заволодіти усією наявною на території бази дислокації підрозділу вогнепальною зброєю, спеціальними засобами та іншим необхідним майном, здійснити вихід на автомобільній техніці зі зброєю та спеціальними засобами у складі підрозділу за межі пунктів постійної дислокації на рубежі, визначені самопроголошеною владою м. Севастополя, з метою блокування автошляхів сполучення між АР Крим та територіями Запорізької та Херсонської області, де проводити фільтраційні заходи на блокпостах в районі населених пунктів м. Армянськ та м. Чонгар.
Усвідомлюючи завідомо незаконний характер такого роду наказів, підривний характер такої діяльності керівництва РМОП «Беркут» в місті Севастополі, більшість працівників вказаного підрозділу, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийняли рішення приєднатися до реалізації злочинного умислу, вчинити активні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, тим самим вступили у змову та підтримали злочинні наміри керівництва підрозділу, спрямовані на вчинення злочинів проти основ національної безпеки.
При цьому, вказані працівники РМОП «Беркут» в місті Севастополі, усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.
Діючи на виконання вказаного злочинного наказу за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , спільно з командиром РМОП «Беркут», щодо якого здійснюється досудове розслідування та іншими співробітниками підрозділу РМОП «Беркут» у м. Севастополі заволоділи вогнепальною зброєю, боєприпасами та іншим майном, яке знаходилось у місці дислокації вказаного підрозділу за адресою: м. Севастополь, вул. Щербака, 8, а саме: 9 мм пістолет ПМ у кількості 46 одиниць; 9 мм пістолет Форт-12 - 28 одиниць; 9 мм пістолет Форт-17 - 1 од.; 9 мм пістолет Форт-14ТП - 1од.; 9 мм пістолет АПС - 12 од.; 7.62 АКМ (АКМС) - 69 од.; 5.45 АК-74 - 1 од.; 7.62 мм СВД - 2 од., 7.62 мм ручні кулемети РПК - 1 од., помпова рушниця «Форт 500» - 6 од., 5.6 мм карабін з оптприцілом ТОЗ-18- 2 од., а також набоями до них, а також обвинувачені, діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з командиром РМОП «Беркут» та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, з метою вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи вогнепальною зброєю та набоями до неї, які перебували на обліку вказаного підрозділу, а також, вогнепальною зброєю, а саме 40 автоматами АКС74У та 12000 набоями до них, які раніше отримали у м. Києві, зокрема  ОСОБА_5 отримано АКС74У № НОМЕР_6, ОСОБА_7 отримано АКС74У № НОМЕР_10, ОСОБА_8 отримано АКС74У № НОМЕР_11, ОСОБА_6 отримано АКС74У № НОМЕР_12.
Отже обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заволоділи вогнепальною зброєю, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 262 КК України. 
Продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на вчинення в інтересах РФ дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, кінцевою метою яких є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, командир РМОП «Беркут» в місті Севастополі спільно з підлеглими працівниками РМОП «Беркут» в місті Севастополі, які вступили з ним у попередню змову на вчинення вказаних умисних дій, 27.02.2014 здійснили вихід на автомобільній техніці за межі пунктів постійної дислокації в м. Севастополі на блокпостах в районі населених пунктів м. Армянськ та с. Чонгар, з метою блокування автошляхів сполучення між Автономною Республікою Крим та територіями Запорізької та Херсонської області.
При цьому, особовий склад РМОП «Беркут» в місті Севастополі розподілено на вищезазначених блокпостах наступним чином:
блокпости в районі населеного пункту м. Армянськ - командирРМОП «Беркут» в місті Севастополі, командир штурмового взводу,командир автотранспортного взводу обвинувачений ОСОБА_5 , разом зі співробітниками вказаного підрозділу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими працівниками цього підрозділу;
блокпост в районі населеного пункту с. Чонгар - заступник командира РМОП «Беркут» в місті Севастополі (за вказаними фактами у кримінальному провадженні № 42017010000000085 від 20.06.2017 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України до суду 23.01.2020 направлено обвинувальний акт) разом з іншими невстановленими працівниками цього підрозділу.
Так, вищезазначеними співробітниками РМОП «Беркут» в місті Севастополі, у загальній кількості понад 60 осіб, під час перебування в лютому-березні 2014 року на блокпостах в районі населених пунктів Армянськ та Чонгар, без передбачених законом підстав здійснювали розміщення блокпостів, перекриття проїжджої частини бетонними плитами, догляд транспортних засобів, перешкоджали вільному пересуванню, затримували та застосовували насильство стосовно представників державної влади, працівників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних Сил України, міжнародних спостерігачів, журналістів та інших осіб, які могли перешкоджати реалізації комплексу заходів представників РФ з анексії території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, порушення територіальної цілісності України, що мала бути досягнута в результаті безперешкодного проведення незаконного референдуму 16.03.2014.
Водночас, в районі вказаних блокпостів до складу вищевказаних озброєних груп з числа працівників РМОП «Беркут» в м. Севастополі, приєдналися члени керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій (самооборона), та підрозділи ЗС РФ, які повинні були сприяти працівникам РМОП «Беркут» у здійсненні вищезазначеного комплексу заходів. 
У вказаний період командир та заступник командира РМОП «Беркут» у місті Севастополі, отримуючи вказівки від представників РФ, у свою чергу здійснювали безпосереднє керівництво та забезпечували цілодобові чергування на вказаних блокпостах озброєних вогнепальною зброєю загонів, до складу яких входили залучені ними працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі, а також загони керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій (самооборона), та підрозділи ЗС РФ, які сумісно повинні були забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію АР Крим підрозділів ЗС України та МВС України, та використати таку подію для ескалації збройного конфлікту із застосуванням можливостей широкомасштабного вторгнення на територію України особовим складом підрозділів ЗС РФ.
Вищезазначені керівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі, разом з ОСОБА_5 , в період з 27.02.2014 по 20.03.2014 здійснювали керівництво по забезпеченню вищезазначеної злочинної діяльності підлеглих працівників, в районі населених пунктах м. Армянськ та с. Чонгар, де безпосередньо керували діями підлеглих працівників озброєних вогнепальною зброєю, серед яких були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час їх цілодобового чергування та перешкоджання вільному пересуванню представників державної влади України, працівників правоохоронних органів та військовослужбовців ЗС України, міжнародних спостерігачів, журналістів та інших осіб.
За вищевказаних обставин, громадяни України: 
ОСОБА_5 , який займав посаду командира автотранспортного взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» в м. Севастополі, мав спеціальне звання майор міліції: 
ОСОБА_6 , який займав посаду інспектора з бойової та спеціальної підготовки РМОП «Беркут» в м. Севастополі, мав спеціальне звання майор міліції;
ОСОБА_7 , який займав посаду міліціонера-підривника штурмового взводу РМОП «Беркут» в м. Севастополі, мав спеціальне звання старший сержант міліції
ОСОБА_8 , який займав посаду міліціонера-водолаза штурмового взводу РМОП «Беркут» в м. Севастополі, мав спеціальне звання сержант міліції, які присягнули народові України суворо дотримуватись її Конституції та чинного законодавства, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права і свободи громадян, державний устрій і громадський порядок, в силу положень ст. ст. 1, 2, 4, 5, 10 ЗУ «Про міліцію», не пізніше 27.02.2014 вчинили державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України у формі -
надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що виявилась у:
- створення умов для зміни території України, шляхом забезпечення проведення не передбачених Конституцією України референдумів про вихід АР Крим та м. Севастополя зі складу України;
- створення умов для захоплення влади у м. Севастополі та збройного захоплення ВР АР Крим з наступним прийняттям рішення про проведення не передбачених Конституцією та законами України місцевих референдумів;
- вихід у складі підрозділу РМОП «Беркут» у м. Севастополі з підпорядкування органів державної влади України з відмовою виконувати накази керівництва ГУ МВС України в м. Севастополі та перехід до незаконно створеного «спеціального муніципального підрозділу міліції «Беркут» в м. Севастополі.
Таким чином обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили державну зраду, тобто діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме - наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону України №1183-VII від 08.04.2014 ).
Також, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили умисні дії з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи в інтересах РФ, яка з 20.02.2014 року розпочала агресію з метою захоплення території України. 
Так, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва ЗС РФ, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ЗС РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи ЧФ РФ, це сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС РФ, а тому ведення збройної агресії проти України розпочато на території півострова Крим.
Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено приховане вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих озброєних підрозділів ЗС РФ.
Протягом лютого-березня 2014 року, на території АРК реалізація даного плану здійснювалась через поєднання методів дипломатичного тиску, інформаційно-психологічних операцій, прихованої військової інтервенції, застосування підрозділів ЗС РФ у порушення угод про умови їх перебування на території України, блокади військових частин ЗС України, перешкоджання в`їзду на територію АР Крим представників державної влади України, воєнно-політичної підтримки сепаратистських груп, використання осіб з числа діючих працівників правоохоронних органів України, які зрадили присязі та інших осіб, що мало на меті представити наступну анексію території АРК місцевою ініціативою в умовах удаваної кризи легітимності влади в Україні.
Так, 22 лютого 2014 року, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир роти міліції особливого призначення «Беркут» у м. Севастополі, координуючи свої дії з одним із депутатів Верховної Ради України, представником іноземної держави ОСОБА_15 , за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, організував шикування особового складу вказаного підрозділу, де командир РМОП «Беркут» в м.Севастополь звернувся до учасників зборів громадян з доповіддю про повернення РМОП «Беркут» в м. Севастополь у пункт постійної дислокації після виконання задач у м. Києві. 
У подальшому, 23 лютого 2014 року за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова невстановленими особами, за участі представників місцевих проросійських угруповань, організовано проведення масового зібрання громадян з єдиним питанням обрання наперед визначеного кандидата на неіснуючу посаду «народного мера м. Севастополь» громадянина РФ ОСОБА_15 . Під час проведення вказаного зібрання, депутатом Верховної Ради України публічно стверджувався факт «державного перевороту у м. Києві», висловлено заклики до голосування за єдиного кандидата, який забезпечить переговори та захист працівників «Беркуту», оголошено про необхідність створення штабу, що забезпечить фізичний захист мешканців міста, вказано на готовність підрозділу МОП «Беркут» захистити мешканців міста Севастополя від надуманих загроз, які начебто виходять від «радикалів» з іншої території України. За пропозицією організаторів зібрання, учасники мітингу у незаконний спосіб «проголосували» за обрання ОСОБА_15 на неіснуючу посаду «народного мера» Севастополя, оголосили про намір встановити контроль над правоохоронними органами міста, закликали РФ про допомогу, створюючи уявні підстави для виправдання вторгнення збройних сил РФ на територію України, оголосили про початок запису у списки добровольців до «загонів самооборони».
Наступного дня, 24 лютого 2014 року Севастопольська міська рада прийняла рішення про незаконне створення для ОСОБА_15 посади «голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя». В цей же день, невстановленими досудовим розслідуванням особами на будівлі Севастопольської державної адміністрації підняли прапор РФ, на в`їздах до м. Севастополя «загони самооборони» обладнали 7 блокпостів.
Розпорядженням ОСОБА_15 , як так званого голови Координаційної ради з організації Севастопольського міського управління забезпечення життєдіяльності Севастополя № 1 від 26.02.2014 прийнято рішення про створення «спеціального муніципального підрозділу міліції «Беркут» з покладенням на заступника командира РМОП «Беркут» в м. Севастополь обов`язків командира цього незаконно створеного збройного формування.
В.о. міністра внутрішніх справ України ( ОСОБА_16 ) підписав наказ № 144 від 25.02.2014 «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут», про що оголошено 26.02.2014 року.
Поряд з цим, 26.02.2014 опубліковано та поширено заяву голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя ОСОБА_15 про створення Антитерористичного центру, відмову влади у м. Києві надати бюджетне фінансування соціальних виплат та оголошено про гарантію виплати заробітної плати співробітникам «Беркуту» за рахунок наявних у міському бюджеті грошових коштів.
В наступному, 27.02.2014 року близько 04.00 год. приміщення ВР АР Крим зайняв озброєний зведений загін у форменому одязі та засобах захисту і озброєнням характерним для ЗС РФ, над будівлею піднятий прапор РФ. 
Того ж дня, в умовах повного контролю внутрішнього периметру приміщень Верховної Ради Автономної Республіки Крим групою осіб з озброєнням та військовою формою, засобами захисту характерними для ЗС РФта в умовах оточення зовнішнього периметру вказаної будівлі представниками місцевих проросійських угруповань, «загонами самооборони» та козачих парамілітарних організацій, діючи у спосіб, що суперечить положенням Конституції та законів України, у закритому режимі, без належного підтвердження кворуму депутатів, ухвалено постанову ВР АРК про проведення 25 травня 2014 року місцевого референдуму з питання: «Автономна Республіка Крим має державну самостійність та входить до складу України на основі договорів і угод».
В подальшому, дата проведення незаконного референдуму перенесена на 16 березня 2014 року та змінено виклад питань щодо входження АР Крим до складу РФ або залишення у складі України. Крім цього, 26.02.2014 прийнято рішення про звільнення голови Ради міністрів АРК ОСОБА_17 та призначення на цю посаду ОСОБА_18 . Обидва рішення суперечили чинному українському законодавству, вчинені з метою захоплення державної влади. Окремо, 06.03.2014 рішенням позачергової сесії Севастопольської міської ради підтримано рішення Верховної ради Автономної Республіки Крим про призначення на 16.03.2014 загальнокримського референдуму з постановленням питань: «Про входження Криму до складу Росії на правах суб`єкта РФ. Про відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України», що суперечило Конституції та законам України.
В рамках реалізації загального плану агресії та його складової у вигляді незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя, з метою усунення перешкод у захопленні та контролі військовослужбовцями ЗС РФ на вищевказаних та інших об`єктах критичної інфраструктури, відверненні можливих контр-заходів з їх деблокування, невстановленими особами залучено працівників правоохоронних органів України, що дислокувались у АР Крим, зокрема групи осіб з числа особового складу РМОП «Беркут» в місті Севастополі, зокрема, керівництва цього підрозділу, які у свою чергу повинні були залучити до цих злочинних дій інших працівників РМОП «Беркут» у місті Севастополі. 
До завдань вказаних осіб в рамках виконання злочинного плану агресії було віднесено організацію заходів управління силами особового складу РМОП «Беркут» у м. Севастополі для недопущення в`їзду на територію півострову Крим осіб та груп, що могли перешкодити досягненню злочинної мети комплексу заходів з анексії території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та забезпечення подальшої насильницької зміни і повалення конституційного ладу, захоплення державної влади на території АР Крим та м. Севастополя, а також порушення територіальної цілісності України, що мала бути досягнута в результаті безперешкодного проведення незаконного референдуму 16.03.2014. 
Діючи на виконання явно злочинного наказу керівництва РМОП «Беркут» в м. Севастополі, які у свою чергу діяли на виконання наказів представників РФ, працівники вказаного підрозділу, починаючи з 26.02.2014 заволоділи табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами, та здійснили вихід у складі підрозділу на автомобільній техніці за межі пунктів постійної дислокації на рубежі визначені злочинним наказом, де з 27.02.2014 по 20.03.2014, будучи одягненими у формений одяг працівників МВС України зі знаками розрізнення підрозділу РМОП «Беркут» в м. Севастополі, вчиняли організовані дії по блокуванню автошляхів сполучення між Автономною Республікою Крим та територіями Запорізької та Херсонської області та без передбачених законодавством підстав проводили фільтраційних заходи на блокпостах в районі населених пунктів Армянськ (група під керівництвом командира РМОП «Беркут» в м.Севастополі та інших керівників підрозділу, у тому числі ОСОБА_5 ) (за вказаними фактами у кримінальному провадженні № 42014190000000024 від 27.02.2014 за обвинуваченням ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.3 ст.365 КК України до суду 26.09.2016 направлено обвинувальний акт) та населеного пункту Чонгар (група під керівництвом ОСОБА_21 ) (за вказаними фактами у кримінальному провадженні № 42017010000000085 від 20.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України до суду 23.01.2020 направлено обвинувальний акт).
Поряд з цим, особи з числа працівників РМОП «Беркут» в місті Севастополі, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , під час перебування в лютому-березні 2014 року на блокпостах в районі населених пунктів м. Армянськ та с. Чонгар на виконання явно злочинного наказу командира вказаного підрозділу, без передбачених законом підстав здійснювали розміщення блокпостів, перекриття проїжджої частини бетонними плитами, догляди ТЗ, оголошення заборони в`їзду на територію АРК журналістів та інших осіб, огляд вмісту їх фото-, відеокамер, забезпечували цілодобові чергування озброєних варт, які були здатні забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію АР Крим підрозділів ЗСУ та МВС України, та використати таку подію для ескалації збройного конфлікту із застосуванням можливостей широкомасштабного вторгнення на територію України особовим складом підрозділів ЗС РФ.
Водночас, в районі м. Армянська та с. Чонгар до складу вищевказаних озброєних груп з числа працівників РМОП «Беркут» в м. Севастополі, приєдналися направлені невстановленими особами члени парамілітарних організацій «казаків» та неідентифіковані будь-якими знаками розрізнення особи з озброєнням та військовою формою, засобами захисту характерною для ЗС РФ, присутність яких визначалась злочинним умислом розв`язування та здійснення збройної агресії проти України, а діяльність узгоджувалась з командиром РМОП «Беркут» у м.Севастополі та його заступником у місцях знаходження керованих ними груп працівників РМОП «Беркут» в м. Севастополі.
Водночас, з метою імітування державотворчих процесів, 11 березня 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Севастопольська міська рада спільно ухвалили «Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим та м. Севастополя», що мала в майбутньому забезпечити вигляд звернення до політичного керівництва РФ нібито від імені суверенної влади, а не режиму сепаратистів в автономії у складі України.
За оголошеними результатами незаконного референдуму 16 березня 2014 року входження до складу РФ підтримали 96,57% учасників голосування, 17 березня 2014 року Верховна Рада АРК прийняла постанову про незалежність «Республіки Крим» і звернулася з проханням включити до складу РФ на правах суб`єкта федерації.
В наступному, 18 березня 2014 року самопроголошений мер м. Севастополя ОСОБА_15 , голова тимчасової окупаційної влади в Автономній Республіці Крим ОСОБА_22 , голова окупаційної Ради Республіки Крим ОСОБА_23 підписали договір «про прийняття Республіки Крим до складу РФ», ратифікацію якого підписано 21 березня 2014 року президентом РФ.
Водночас, 20 березня 2014 року, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці і час виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир РМОП "Беркут" у м. Севастополі, виконуючи відведену йому роль в частині участі у інформаційних заходах плану агресії РФ проти України, зокрема спрямованих на виправдання злочинів вчинених проти основ національної безпеки, за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, в ході публічного виступу звернувся до ОСОБА_15 та з виконанням вимог службових статутів, доповів самопроголошеному «меру м. Севастополь» ОСОБА_15 про успішне виконання групою працівників «Беркуту» раніше поставлених завдань на півночі Автономної Республіки Крим. В свою, чергу ОСОБА_15 у своєму виступі-відповіді на доповідь командира РМОП «Беркут» у м.Севастополі нагадав присутнім про факт переходу підрозділу «Беркут» на бік самопроголошеної влади в м. Севастополя після 23.02.2014 і зазначив, що саме завдяки вказаному підрозділу «Беркут» був заблокований в`їзд на територію півострову Крим і стали можливими всі подальші події та висловив слова вдячності присутнім на сцені особам.
Відтак всупереч міжнародному правопорядку, з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20 лютого 2014 року, представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ, завершено вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України за вищевказаних обставин працівниками РМОП «Беркут» у м. Севастополі, які діяли під керівництвом та за безпосередньої участі командира РМОП «Беркут» у м.Севастополі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших працівників вказаного підрозділу. 
Отже ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили умисні дії представником влади, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до інших тяжких наслідків, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України) в редакції, (чинна в редакції до 08.04.2014).
Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України cудовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297^-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук. 
02.10.2025 судом ухвалено рішення про здійснення спеціального судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на території РФ, а обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають на території анексованого півострова Крим.
Згідно із ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним в частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей встановлених законом. 
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинувачених (in absentia), які показань суду не надавали та будь-яких клопотань від них на адресу суду також не надходило.
Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисників, які були забезпечені державою з Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до ухвали суду від 02.10.2025 дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченнямОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 усіх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110 ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014), за ч.1 ст.111 ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону України №1183-VII від 08.04.2014 ), за ч. 2 ст.262 КК України.
Повістки про виклик обвинувачених, а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи обізнаним щодо кримінального переслідування в рамках цього кримінального провадження, до теперішнього часу не скористалися своїм правом дати показання і тому суд позбавлений можливості оцінити їх. 
Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність обвинувачених про розпочате кримінальне провадження, однак, вони ухилились від здійснення свого права постати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України. Ухилення обвинувачених від правосуддя суд розцінює як реалізацію останніми їх невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя. 
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений. 
Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинувачених як підозрюваних та обвинувачених на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження. Будь-яких процесуальних порушень в цій частині судом не встановлено, таких доводів не наведено й захисниками.
Захисники обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому засіданні просили виправдати обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у зв`язку з недоведеністю належними та допустимими доказами їх вини, а також врахувати, що обвинувачені не мали можливості захищатись у суді, оскільки не обізнані з приводу даного кримінального провадження. 
Звертали увагу суду на те, що кваліфікації за ч.3 ст. 110 КК України охоплює дії, які інкримінуються обвинуваченим за ч.1 ст.111 КК України. 
Незважаючи на те, що сторона захисту просила виправдати обвинувачених за недоведеністю їх вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень, суд уважає, що їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, у відповідності до протоколу тимчасового доступу від 18.03.2024 до інформації та документації, яка перебувала в розпорядженні Державної фіскальної служби, дослідженням електронних документів встановлено, що з 01 червня 2013 року по 01 березня 2014 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебували в трудових відносинах з УМВС України м. Севастополь. 
Протокол тимчасового доступу від 06.07.2023 до матеріалів кримінального провадження № 42017010000000085 підтверджується, що в результаті проведення вказаної слідчої дії, отримано копії штатного розпису РМОП «Беркут» у м. Севастополь, в якій вказано, що станом на лютий 2014 року ОСОБА_5 обіймав посаду командира автотранспортного взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в місті Севастополь та мав спеціальне звання - майор міліції, ОСОБА_6 - обіймав посаду інспектора з бойової та спеціальної підготовки РМОП «Беркут» у м. Севастополі та мав спеціальне звання - майор міліції, ОСОБА_7 - обіймав посаду міліціонера-підривника штурмового взводу РМОП «Беркут» у м. Севастополі та мав спеціальне звання - старший сержант міліції, ОСОБА_8 - обіймав посаду міліціонера-водолаза штурмового взводу РМОП «Беркут» у м. Севастополі та мав спеціальне звання - сержант міліції.
Протоколом огляду від 15.03.2024 досліджено оптичний диск, наданий свідком ОСОБА_24 в ході допиту під час досудового розслідування. Вказаний диск містить електронні документи про штатний розпис РМОП «Беркут» у м. Севастополь. Документами підтверджено, що вже в період з липня до жовтня 2012 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обіймали посади у РМОП «Беркут» у м. Севастополь. Обвинувачені, маючи статус посадових та службових осіб, були ознайомлені з чинним на той час законодавством України, знали про свої права та службові обов`язки і могли усвідомлювати наслідки власних дій та відповідальність за вчинене. 
Таким чином, суду надані докази, які у своїй сукупності підтверджують, що на момент вчинення інкримінованих обвинуваченими кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були представниками влади та службовими особами. 
З копії рукописної відомості, що отримана в ході тимчасового доступу до документів у ГУМВС у м. Києві на підставі протоколу від 05.05.2023 вбачається, що ця відомість заповнювалась від руки під час видачі автоматів моделі АКС-74 «У». У наданому суду документі відображені відомості про ПІБ працівника МОП «Беркут», номер службового посвідчення, номер виданого озброєння та особистий підпис особи, яка отримувала автомат. Список розділений на регіони, звідки походив підрозділ МОП «Беркут». Мається окремий розділ про видачу 40-а автоматів АКС-74 «У» працівникам МОП «Беркут» у м. Севастополі. Крім того, даний документ підтверджує, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали вказані автомати, оскільки до списку внесені їх анкетні дані та номери службових посвідчень, маються їх особисті підписи.
Під час судового розгляді досліджено копію витягу № 497/11-2024 від 01.05.2024 з акта позапланової перевірки стану збереження та поводження із зброєю непорушного запасу ГУ МВС в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України № М-1/3135 від 24.03.2025, яка отримана на запит слідчого в порядку ст. 93 КПК України. 
Відповідно до вказаного документа встановлено, що проведеною інвентаризацією непорушного запасу зброї у м. Київ встановлено відсутність 468 одиниць АКС-74 «У». Разом з тим, відповідно до відомостей номерного обліку 40 одиниць озброєння даної моделі автоматів та 12000 набоїв до них ідентифіковані як такі, що отримали працівники підрозділу «Беркут» УМВС України в АР Крим м. Севастополь. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що станом на лютий 2014 року обіймав посаду інспектора відділу озброєння управління ресурсного забезпечення Головного управління МВС м. Києва. Ввечері у лютому 2014 року ОСОБА_26 - начальник сектору озброєння управління ресурсного забезпечення Головного управління МВС м. Києва - довів до його відома наказ керівництва МВС про видачу зброї з непорушного запасу біля Адміністрації Президента України. Для видачі озброєння він роздрукував саморобну відомість у вигляді таблиці, яка в подальшому заповнювалась рукописним текстом. Видачу зброї проводили біля Адміністрації Президента України. Кожен автомат та боєприпаси видавались за пред`явленням посвідчення співробітника МОП «Беркут». До відомості вносились дані про ПІБ особи, яка отримувала зборю, номер службового посвідчення, серійний номер виданого озброєння. Особи, які отримали автомат, робили особистий підпис у відомості, чим підтверджували отримання автомата. Без пред`явлення особистого службового посвідчення зброю не видавали. 
Свідок підтвердив, що спочатку видачу зброї здійснювали біля адміністрації Президента України, а пізніше - біля Кабінету Міністрів України. Також він відзначив, що список розділений на регіони, звідки походив підрозділ МОП «Беркут». Вказує, що список заповнював від руки, почерк належить йому. В рядках списку № № 99, 100, 101, 104, 135 маються дані ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відповідно, що вказує на особисте отримання ними зброї.
Вищеописані докази в своїй сукупності беззаперечно підтверджують заволодіння обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою з іншими співробітниками МОП «Беркут» у м. Севастополь зброєю автоматами АКС?74 «У», яка зберігались у непорушному запасі держави.
Відповідно до протоколу огляду від 20.06.2024, яким оглянуто відеозапис з мережі Інтернет під назвою «Як перекривали Крим - вся правда про севастопольський Беркут, участь підрозділу у російській весні» на якому, як вказано в титрах, фігурує командир підрозділу «Беркут» ОСОБА_20 . На відео позаду ОСОБА_20 на стіні проектується напис з фразою «Сім днів потому (в ніч на 27 лютого) севастопольський «Беркут» зі зброєю в руках зайняв оборону на Перекопському перешийку». Під час виступу ОСОБА_20 розповідає, що 22 лютого спецпідрозділ повернувся до Кримського півострова. Шлях був нелегким, потрібно було «прорватись з Києва» на територію Автономної Республіки Крим. Вказує, що влада в Україні на той час була захоплена праворадикалами, які протидіяли МОП «Беркут» в м. Севастополь під керівництвом ОСОБА_20 . 
Прибувши в м. Севастополь МОП «Беркут» в ніч з 26 на 27 лютого здійснили передислокацію підрозділу з адреси вул. Щербака, 8, м. Севастополь. Цими діями було доручено керувати безпосередньо ОСОБА_5 . Протягом приблизно 3-х годин вони здійснили вивезення всього озброєння, техніки та документації з цього приміщення та попрямували на блок-пости на виїзді з Автономної Республіки Крим. 
З дев`ятої хвилини відео на сцену ОСОБА_20 запрошує іншу особу, яку представляє як ОСОБА_27 . Перший стверджує, що ОСОБА_28 в той час відповідав за всі питання озброєння та транспортні потреби підрозділу МОП «Беркут» у м. Севастополь. Вони разом відправлялись до блок-постів на в`їзд до АРК та здійснювали там чергування. Колбін іронізуючи згадує, що разом з Овчаренком та іншими працівниками МОП «Беркут» у м. Севастополь, порушили багато норм Кримінального кодексу України, проте робили це усвідомлено. 
ОСОБА_20 зазначає, що підрозділом МОП «Беркут» було здійснено блокування в`їзду в Автономну Республіку Крим для недопущення законної влади України на півострів. Він розповідає, що всього було облаштовано 3 блок?пости. На них чергувати працівники МОП «Беркут» разом з нерегулярними військовими підрозділами з Російської Федерації та добровольцями, що протидіяли законній владі Україні. 
Вказаний відеозапис підтверджує, що частина працівників підрозділу МОП «Беркут» у м. Севастополь під керівництвом ОСОБА_20 за попередньою змовою групою осіб здійснили викрадення озброєння з приміщення УМВС у м. Севастополь за адресою вул. Щербака, 8, м. Севастополь. Також, ОСОБА_20 описані дії щодо блокування в`їзду на півострів, безпосередньої участі у цьому працівників МОП «Беркут» у м. Севастополі, підтверджують надання учасниками цього підрозділу допомоги Російської Федерації у веденні підривної діяльності проти України, вчиненні дій, направлених на відділення частини території України та зміни її державного кордону.
Під час судового розгляду досліджено протокол огляду від 25.04.2023 матеріалів кримінального провадження № 42017010000000085 від 20.06.2017. Він містить копію акту проведення позапланової інвентаризації озброєння, яке знаходилось на обліку РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополь. Відповідно до вказаного акта, складеного 27.02.2014, в приміщенні за адресою вул. Щербака, 8, м. Севастополь, на місцях зберігання озброєння відсутнє. До вказаного акта мається додаток, що детально відображає встановлену на час інвентаризації відсутність зброї та набоїв, а саме: 9 мм пістолет ПМ у кількості 46 одиниць, 9 мм пістолет Форт-12 - 28 одиниць, 9 мм пістолет Форт?17 - 1 од., 9 мм пістолет Форт-14ТП - 1од., 9 мм пістолет АПС - 12 од., 7.62 АКМ (АКМС) - 69 од., 5.45 АК-74 - 1 од., 7.62 мм СВД - 2 од., 7.62 мм ручні кулемети РПК - 1 од., помпова рушниця «Форт 500» - 6 од., 5.6 мм карабін з оптприцілом ТОЗ?18 - 2 од., а також набої до них. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що у лютому 2014 року обіймав посаду снайпера в МОП «Беркут» у м. Севастополі. Вже березні 2014 року свідок виїхав з Криму, оскільки вирішив не продовжувати службу в даному підрозділі. Свідок показав, що під час переїзду на блок-постах його зупиняли озброєні люди в масках. Судячи з форми одягу та цьому пості разом діяли російські казаки та співробітники «Беркут». Останніх можна було ідентифікувати по шевронам підрозділу «Беркут» та сіро-блакитній маскувальній формі з написами «Міліція» на спині, мали при собі автоматичну зброю. 
Таким чином, надані суду докази та допитані в судовому засіданні свідки в повній мірі підтверджуються факт заволодіння обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими співробітниками МОП «Беркут» в м. Севастополь озброєнням та набоями до нього, що зберігалось в приміщенні в вул. Щербака, 8, м. Севастополь, а саме: 9 мм ПМ у кількості 46 одиниць, 9 мм пістолет Форт-12 - 28 одиниць, 9 мм пістолет Форт-17 - 1 од., 9 мм пістолет Форт-14ТП - 1од., 9 мм пістолет АПС - 12 од., 7.62 АКМ (АКМС) - 69 од., 5.45 АК-74 - 1 од., 7.62 мм СВД - 2 од., 7.62 мм ручні кулемети РПК - 1 од., помпова рушниця «Форт 500» - 6 од., 5.6 мм карабін з оптичним прицілом ТОЗ?18 - 2 од., а також набої до них.
Дослідженням протоколу огляду від 20.07.2023 встановлено, що ним оглянуто відеозапис з мережі Інтернет під назвою «02.03.2014 «Без коментарів»: Робота блок-постів на в`їзд до Севастополя». Переглядом відеозапису в судовому засіданні встановлено, що на кадрах в кінці першої хвилини спілкуються двоє чоловіків у військовому одязі. Один вказує іншому: «…если мобильную связь отключают, мы едем с российскими флагами забирать людей». На хронометражі 00 хвилин 56 секунд бачимо зображення будівлі з написом «Пост дорожньо-патрульно…». Кінець напису перекривається дорожнім знаком «Пост ДПС ДАІ «Чонгар». В подальшому подаються кадри, як чоловіки облаштовують захисні загородження з мішків, видніються встановлені палатки, біля яких встановлені прапори, в тому числі і прапор РФ. Серед чоловік, які беруть участь у облаштуванні, більшість вдягнені в чорні папахи з білим хрестом на червоному фоні згори, що свідчить про приналежність їх до російського козацтва. На хронометражі 02 хвилини 18 секунд троє чоловіків з автоматичною зброєю в маскувальній формі в сиро-синіх кольорах з написом на спині «Міліція» доглядають вантажний автомобіль та спілкуються імовірно з водієм вказаного автомобіля. На відрізку відео з 02 хвилині 29 секунд до 03 хвилини 08 секунд вбачається, що близько двадцяти чоловіків, частина з яких вдягнена в описані вище папахи, а інша - у маскувальну форму синьо-сірого кольору, на фоні російського прапора шикуються та отримують від невстановленої особи книги та бойові листки. В подальшому з 03 хвилини 32 секунди останній, коментує, що жителі Севастополя передали подарунки у вигляді патріотичної літератури та фільмів. Свою промову він виголошує перед шеренгою осіб у синьо-сірій маскувальні формі з шевронами «Беркут». На кадрі о 03 хвилині 43 секунди у вказаній шерензі першим та другим номерами стоять особи, що схожі на командира РМОП «Беркут» у м.Севастополі та ОСОБА_30 .
Вказаним відеозаписом підтверджено діяльність блок-постів на в`їзд до Автономної Республіки Крим. Встановлено, що на вказаних блок-постах чергування несли як представники російських мілітарних об`єднань, так і колишні працівники МОП «Беркут» та міліції. Діяльність блок-постів носить характер підтримки дій Російської Федерації, про що свідчать прапори РФ та наявність іншої символіки. 
Під час судового розгляду досліджено відеозапис під назвою « 21 03 2014 Беркут повернувся». Відеозапис супроводжується коментарями диктора про повернення на площу Нахімова міста Севастополь 95?и співробітників спецпідрозділів та міліції з місця виконання завдання біля міста Армянськ та села Чонгар. Як вказано на відео, «голова Координаційної ради м. Севастополь ОСОБА_31 » вихваляє севастопольський «Беркут» за блокування в`їзду до Автономної Республіки Крим. В подальшому, як зазначено в титрах до відео, виступає «член комітета Ради Федерації по обороні та безпеці ОСОБА_32 », який проголошує, що всі учасники вказаного спецпідрозділу представлені до бойової нагороди від Російської Федерації. Зазначені обставини свідчать, що діяльність МОП «Беркут» у м. Севастополь, явно підтримується офіційними представниками з боку Російської Федерації. В свою чергу, працівники МОП «Беркут» у м. Севастополь вчинили дії, які полягали у блокуванні в`їзду до півострова представникам влади України, її державним та правоохоронним органам. Вказані дії мають характер сплановано направлених проти України, оскільки до їх виконання залучено невизначену досудовим розслідуванням кількість осіб з числа посадовців та службових, військових та цивільних громадян, як з України, та і від Російської Федерації. Кожна група осіб вчиняла узгоджені між іншими групами дії, які в кінцевому результаті привели до анексії Російською Федерацією Кримського півострову. 
Під час судового розгляду досліджено протокол огляду відеозапису від 20.07.2023. На відеозаписі під назвою «У Севастополі відзначили 5 річницю повернення співробітників «Беркут» з Майдану у Києві» з перших секунд з`являється особа, схожа на ОСОБА_20 . Він згадує повернення МОП «Беркут», командиром якого він був, з Києва до м. Севастополь. Зазначає, що по прибуттю звітував про виконання поставлених завдань у м. Київ перед жителями м. Севастополь, оскільки іншої влади в місті він не визнавав. Також, на відео з`являються особи, яких в титрах зазначають як « ОСОБА_33 . Командир спецпідрозділу ОМОН «Беркут» Управління МВС росії по Севастополю» та « ОСОБА_34 . Заступник командира спецпідрозділу ОМОН «Беркут» Управління МВС росії по Севастополю». Вони надають коментарі журналісту про позитивні емоції, які відчували після повернення з «Майдана» в м. Київ до м. Севастополя. 
Дослідженням протоколу огляду від 18.03.2023 встановлено, що ним оглянуто відеозапис з мережі Інтернет під назвою «Генеральне консульство Росії розпочало видачу паспортів українським беркутівцям». З перших секунд відео зображено табличку з написом «Генеральне Консульство російської федерації у м. Сімферополь», переклад назви російською мовою та символіку у вигляді двоголового орла. На першій хвилині відео чоловіки одягнені у сіро-синю маскувальну форму, з шевронами «Беркут. Спецпідрозділ МВС України» та написами «Міліція» на спині, заповнюють документи від руки. З 45 секунди відео літній чоловік, який згідно титрів підписаний як « ОСОБА_35 . Генконсул РФ в Сімферополі», коментує, що робота щодо паспортизації громадян України буде продовжуватись на постійній основі, поки останній бажаючий «беркутівець» не отримає паспорт громадянина РФ. Вказане відео підтверджує, що частина працівників МОП «Беркут» зрадила присязі та подали заяви про отримання громадянства РФ на території м. Севастополь Автономної Республіки Крим. 
Дослідженням протоколу огляду від 23.07.2023 встановлено, що ним оглянуто відеозапис з мережі Інтернет під назвою «31.08.2018 Легендарний севастопольський спецпідрозділ «Беркут» святкує 25-річний ювілей». Диктор резюмує, що на цьому відео зображено святкування 25-річчя севастопольського «Беркуту», яких зрадила українська влада під час подій «Майдану». Присутні отримують привітальні слова, як це вказується в титрах, від ОСОБА_36 - першого заступника командувача Південним округом військ національної гвардії рф, ОСОБА_37 - заступника начальника Головного управління сил спеціального призначення Федеральної служби військ національної Гвардії російської федерації, ОСОБА_38 - голови Законодавчих зборів Севастополя. Свій коментар до події надає, як вказується диктором, ОСОБА_33 , керівник підрозділу «Беркут» у м. Севастополь, наймолодший командир-спецназівець в Росії. В подальшому коментар надає, як вказано в титрах, ОСОБА_39 , начальник управління координації діяльності підрозділів Федеральної служби військ національної гвардії по Севастополю. Вказане відео демонструє, що частина працівників МОП «Беркут» у м. Севастополь, перейшли на службу до органів влади РФ. 
Дослідженням протоколу огляду від 23.07.2023 встановлено, що ним оглянуто відеозапис з мережі Інтернет під назвою «У Севастополі відбулася зустріч бойових офіцерів Сербії зі спецпідрозділом «Беркут. Диктор переказує слова ОСОБА_20 про події 2013-2014 років на «Майдані», повернення з м. Києва до м. Севастополя. В кінці відео мається фрагмент виступу особи, яка підписана як ОСОБА_20 , начальник Управління Федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по Севастополю, який надає коментар до зустрічі. Вказаним відео в чергове підтверджується перехід частини підрозділу МОП «Беркут» у м. Севастополь під керівництвом ОСОБА_20 на бік РФ, їх перебування на території анексованого півострову та службу їх службу в органах влади РФ. 
Висновком судової портретної експертизи № 21131/23-35 від 19.09.2023 встановлено, що на відеозаписах під назвами «У Севастополі відбулася зустріч бойових офіцерів Сербії зі спецпідрозділом «Беркут», «У Севастополі відзначили 5 річницю повернення співробітників «Беркут з Майдану в Києві», «02.03.2014 «Без коментарів: Робота блок-постів на в`їзд у Севастополь», «Як перекривали Крим - вся правда про Севастопольський Беркут, участь підрозділу у російській весні» та обліковою карткою на ОСОБА_5 зображена одна й та сама особа. Таким чином, експерним висновоком підверджено що в подіях, що відображені на наданих на дослідження відеозаписах, бере участь безпосередньо обвинувачений ОСОБА_5 .
Висновком судової портретної експертизи № 2677/24-35 від 16.04.2024 порівнянням відеозапису «21 03 2014 Беркут повернувся» та фотознімку ОСОБА_8 , отриманого в результаті тимчасового доступу до документів, що перебувають у володіння АТ КБ «ПриватБанк», встановлено, що на них імовірно зображена одна й та сама особа. Разом з тим, судовим експертом встановлено низку збігів зовнішності зображеної особи, зокрема, за ступенем вираження підборіддя, формою рота, контурами носа та перенісся, положенням та контурами брів, формою обличчя та іншими ознаками. Експертом констатовано, що на наданому відеозаписі та фотознімку імовірно зображений ОСОБА_8 . У зв`язку з відмінністю ракурсу розташування обличчя неможливо зробити категоричний висновок щодо тотожності приналежності зображень ОСОБА_8 . Разом з тим, проведеним оглядом відеозаписів від 12.01.20224 за участі свідка ОСОБА_29 на відеозаписі «21 03 2014 Беркут повернувся» в моменті хронометражу 00 хв. 12 сек. свідок впізнає ОСОБА_8 , як колишнього працівника РМОП «Беркут» у м. Севастополь. 
Таким чином докази в своїй сукупності свідчать про участь обвинуваченого ОСОБА_8 у поверненні працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополь до вказаного міста після виконання завдань по блокування в`їзду до Автономної Республіки Крим, що відображено на згаданому відео.
Висновком судової портретної експертизи № 4309/24-35 встановлено, що на відеозаписах під назвами «31.08.2018 Легендарний севастопольський спецпідрозділ «Беркут» відзначає 25-річний ювілей», «Генеральне консульство Росії розпочало видачу паспортів українським беркутівцям» та фотознімку з облікової картки на ОСОБА_7 , отриманої в результаті тимчасового доступу до документів у Державній міграційній службі України, зображена одна й та сама особа. Таким чином, експертним висновком підтверджено що в подіях, що відображені на наданих на дослідження відеозаписах, бере участь безпосередньо обвинувачений ОСОБА_40 .
За результатами проведення вивчення інформації, яка отримана в результаті тимчасових доступів до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, у операторів мобільного зв`язку «Київстар», «Водафон» та «Лайфселл», підтверджено час та місце перебування обвинувачених. Приналежність номерів мобільних телефонів конкретній особі підтверджено в судовому засіданні в ході дослідження протоколів тимчасового доступу до банківських даних обвинувачених, які визначили ці номери як банківські. Зокрема, отриманими в результаті тимчасового доступу до інформації та документації у АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що обвинувачені користуються наступними номерами мобільних телефонів: ОСОБА_5 , НОМЕР_1 ; ОСОБА_7 , НОМЕР_2 ; ОСОБА_6 , НОМЕР_3 ; ОСОБА_8 , НОМЕР_4 .
Так, протоколом огляду від 06.05.2024 інформації про трафіки з`єднань підтверджено, що мобільні термінали ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ніч з 20.02.2014 на 21.02.2014 перебували в зоні дії базових станцій в безпосередній близькості (до 1 км) до будівлі адміністрації Президента України, що знаходиться за адресою вул. Банкова, 11, м. Київ. Вказане ще раз підтверджує, що обвинувачені перебували біля згаданої будівлі під час видачі автоматів АКС-74 «У», якими вони в подальшому заволоділи. 
Окрім цього, оглядом трафіків з`єднань встановлено, що з вечора 26.02.2014 до ранку 27.02.2014 обвинувачені перебували в районі дії базових станцій операторів мобільного зв`язку, що охоплюють місце розташування складу зброї та боєприпасів за адерсою: вул. Щербака, 8, м. Севастополь, АРК. Ці обставини підтверджують перебування ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у місці у відповідних часовий проміжок, що повністю співпадають з описаними в обвинувальному актів обставинами викрадення озброєння та боєприпасів з місця їх зберігання по АДРЕСА_5 . 
Відповідно до пунктів 3 і 4 протоколу огляду мобільні термінали обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з ранку 27 лютого 2014 року до 16 березня 2014 року більшу частину часу перебували в районі колишнього стаціонарного посту ДАІ біля міста Армянськ та с. Перекоп. Відповідний період часу повністю співпадає з періодом діяльності блок-посту, на якому перебували обвинувачені для блокування доступу офіційним представниками влади України та її правоохоронним органам в`їзду до півострова. 
Разом з тим, потрібно врахувати, що інформація про мобільні з`єднання отримана також і на інших колишніх учасників РМОП «Беркут» у м. Севастополь, зокрема командира цього підрозділу - ОСОБА_20 , його заступника - ОСОБА_41 . Вказані особи на час вчинення інкримінованих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень перебувають разом в однакових часових проміжках та в одних і тих же локаціях, мають телефонні з`єднання один з одним.
Зазначені обставини підтверджують вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів саме за попередньою змовою групою осіб, що належать до складу МОП «Беркут» у м. Севастополь.
Відповідно до інформації Міністерства Закордонних справ України від 01.08.2024 громадяни України ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 станом на 01.08.2024 року заяви про вихід з громадянства України не подавали, процедура позбавлення їх громадянства України не ініціювалась. 
Цей документ підтверджує, що вищевказані обвинувачені під час вчинення інкримінованих правопорушень були громадянами України.
Підсумовуючи все вищевикладене, вина ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджена сукупністю досліджених доказів, за вчинення яких вони підлягають покаранню.
Доводи сторони захисту з приводу недоведеності вини обвинувачених, порушення правових процедур при розгляді даного кримінального провадження у відсутності обвинувачених, спростовуються дослідженими судом доказами, які покладені в основу обвинувального вироку. 
І, хоча обвинувачені, маючи громадянські права, мають право не підтримувати політичний режим країни, в якій проживають, працевлаштуватися на території іншої країни тощо, але вони при цьому не отримують права шкодити суверенітетові та територіальній цілісності України чи надавати іноземній державі будь-яку допомогу в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду таким цінностям, тим більше будучи працівниками правоохоронних органів, які давали присягу на вірність українському народу. 
Окрім цього, прокурором також долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. 
Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вважаючи достатньо забезпеченими у ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
З огляду на зазначене суд кваліфікує дії обвинувачених:
- за ч. 1 ст. 111 КК України ( в ред. до внесення змін Законом України № 1183-VII від 08.04.2014), тобто як умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;
-за ч.3 ст.110 КК України ( в ред. до внесення змін Законом України № 1183-VII від 08.04.2014), як умисні дії   представником влади, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до інших тяжких наслідків, тобто вчинили кримінальне правопорушення; 
-за ч.2 ст.262 КК України: заволодіння вогнепальною зброєю, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кожного кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи обвинуваченим вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінальних правопорушень, дані про особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_8 , не встановлено.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.
Відповідно до довідок ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судимостей не мають. 
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, дані про особи обвинувачених, які раніше не судимі, на спеціальних обліках не перебувають, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за кожний із вчинених злочинів. 
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі.
Щодо можливості призначення обвинуваченим додаткового покарання у виді позбавлення спеціального звання. Відповідно до ст.54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Оскільки обвинувачені на момент вчинення кримінального правопорушення були працівниками правоохоронного органу, мали спеціальні звання, що дискредитує та підриває авторитет та довіру до правоохоронних органів в цілому, а відтак до обвинувачених необхідно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення їх спеціального звання. 
Початок строку відбування покарання необхідно обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття під варту. 
Запобіжні заходи у виді тримання під вартою, обрані у порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно обвинувачених - залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. 
На підставі ст.124 КПК України з обвинувачених належить стягнути судові витрати за проведення експертних робіт з ОСОБА_42 у сумі 7169,40 грн., з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 6815 гривень 52 копійок з кожного. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ: 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8  визнати винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014), ч.1 ст.111 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014), ч.2 ст.262 КК України та призначити їм покарання:
ОСОБА_5 за:
ч.3 ст.110 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 11 (одинадцяти ) років позбавлення волі;
ч.1 ст.111 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 14 (чотирнадцяти років позбавлення волі;
за ч.2 ст.262 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі. 
Відповідно до ст. ст. 51, 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання «майора міліції». 
ОСОБА_6 за:
за ч.3 ст.110 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 11 (одинадцяти ) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.111 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.262 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі. 
Відповідно до ст. ст. 51, 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання «майора міліції». 
ОСОБА_7 за:
за ч.3 ст.110 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 11 (одинадцяти ) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.111 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.262 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі. 
Відповідно до ст. ст. 51, 54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання «старшого сержанта міліції». 
ОСОБА_8 за:
за ч.3 ст.110 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 11 (одинадцяти ) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.111 КК України ( в редакції, чинної до внесення змін до КК України відповідно до Закону №1183-VII від 08.04.2014) у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.262 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі. 
Відповідно до ст. ст. 51, 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання «сержанта міліції». 
Стягнути судові витрати за проведення експертних робіт з ОСОБА_43 у сумі 7169,40 грн., з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 6815 гривень 52 копійок з кожного. 
Запобіжні заходи у виді тримання під вартою, обрані у порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного їх затримання.
Речові докази: носії інформації - зберігати при матеріалах кримінального провадження. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297 -5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Судді: