ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.09.2026 | Справа № 910/7381/26

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан лоджистікс" (Україна, 65006, м. Одеса, вул. Вапняна, буд. 52-А; ідентифікаційний код: 45126701) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-земельний альянс" (Україна, 01033, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 33Б, нежил. прим. 27; ідентифікаційний код: 44797898) 
про стягнення 125 198,50 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан лоджистікс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-земельний альянс" (далі - відповідач) про стягнення 125 198,50 грн, з яких 122 648,09 грн заборгованості, 2 318,55 грн пені та 231,86 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про надання складських послуг та експедирування № 270326 від 27.03.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2026 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.
23.06.2026 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, яка 23.06.2026 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7381/26, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана учасникам справи до їхніх електронних кабінетів 29.06.2026. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету особи, 29.06.2026 судом отримано інформацію про доставку ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет відповідача.
Пунктом 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан лоджистікс" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-земельний альянс" (далі - замовник) було укладено Договір про надання складських послуг та експедирування №270326 (далі - Договір).
Згідно з п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується за плату і за рахунок замовника організувати виконання наступних послуг: зберігання вантажів замовника на складі виконавця та, або на залучених виконавцем складах; вантажно-розвантажувальні роботи з вантажем замовника; послуги з експедирування (автоперевезення вантажу, супутні портові послуги та інші).
Відповідно до п. 1.3 Договору додатковими угодами сторони визначаюсь сукупність послуг, які будуть наданні виконавцем, також в них встановлюються істотні умови кожної конкретної партії, а саме: найменування вантажу, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики; маршрути перевезення; дати завантаження та розвантаження, строк виконання перевезення; розмір вартості послуг; інші вимоги щодо виконання комплексу послуг.
Передача вантажів на відповідальне зберігання здійснюється за товарно-транспортними накладними. Кількість вантажу, який передається на відповідальне зберігання, зазначається в товаро-транспортній накладній (п.п. 3.1, 3.2 Договору).
Згідно з п. 4.1 Договору вартість послуги виконавця зі зберігання вантажів та здійснення вантажно-розвантажувальних робіт погоджується сторонами в Додатку.
Відповідно до п. 4.2 Договору виконавець по факту наданих послуг не пізніше п`яти наступних робочих днів оформлює замовнику для оплати Рахунок та Акт прийому-передачі наданих послуг (за вантажно-розвантажувальні послуги - на день вивантаження/завантаження; відповідальне зберігання - на день вивезення, але не рідше 1 разу на останній день місяця вантажу за період зберігання). Замовник повинен підписати та направити виконавцю Акт прийому-передачі наданих послуг протягом трьох днів з моменту отримання, або направити обґрунтовані заперечення в той же строк. У разі не підписання акту прийому-передачі наданих послуг чи не надання заперечень щодо нього у вказаний вище строк вважається, що послуги надані виконавцем у повному обсязі, акт прийнятий замовником без змін та підлягає оплаті в повному об`ємі.
Пунктом 4.3 Договору визначено, що замовник здійснює оплату наданих виконавцем послуг протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання рахунка та акту наданих послуг шляхом перерахування коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок виконавця якщо іншого не вказано у Додатковій угоді.
Додатком №1 до Договору сторони погодили надання вантажних послуг та послуг зі зберігання (авто-склад-авто) пшениці 1000-1500 т у період березень - квітень 2026 року.
Вартість вантажно-розвантажувальних та супутніх послуг: 5,5 дол/т за приймання вантажу на склад та відвантаження вантажу в авто; 0,5 дол/т за відбір проб та зразків з авто, проведення лабораторного аналізу.
Вартість зберігання: до 25-ї доби - безкоштовно; 25-60 доба - 0,12 дол за 1 т/доба; 61-90 доба - 0,36 дол за 1 т/доба; 91-120 доба - 0,6 дол за 1 т/доба; з 121 доби - 1 дол за 1 т/доба.
Додатком №1 до Договору також передбачено, що розрахунок вартості фактично наданих послуг здійснюється виходячи з фактичної кількості вантажів з застосуванням відповідної ставки на вантажно-розвантажувальні та супутні послуги, на підставі даних обліку надходження та вибуття вантажів. Цим додатком передбачена передплата 75 000,00 грн, яка нараховується по факту прийняття першого вантажу на склад.
Сторонами було складено та підписано Акти надання послуг №UA000000091 від 06.04.2026 на суму 149 065,28 грн та №UA000000109 від 01.04.2026 на суму 13 582,81 грн.
Відповідачем було здійснено оплату послуг в сумі 40 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3219 від 03.04.2026.
З огляду на те, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за Договором у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 122 648,09 грн, пеню в розмірі 2 318,55 грн та 3% річних у розмірі 231,86 грн.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання Глави 65 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. 
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). 
Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Згідно з ст. 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" визначено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
Судом встановлено факт надання позивачем відповідачеві послуг за Договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Актів надання послуг №UA000000091 від 06.04.2026 на суму 149 065,28 грн та №UA000000109 від 01.04.2026 на суму 13 582,81 грн.
Умовами Договору передбачено обов`язок відповідача оплатити отримані послуги протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Актів.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З урахуванням погодженого сторонами в Договорі порядку розрахунків, строк оплати за Договором є таким, що настав.
Відповідачем було сплачено 40 000,00 грн, відповідно до платіжної інструкції №3219 від 03.04.2026.
Відповідно до частин 1, 2 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. 
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки відсутність повної оплати наданих послуг за Договором підтверджується матеріалами справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 122 648,09 грн визнається судом обґрунтованою.
У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктом 6.6 Договору встановлено, що за порушення терміну оплати послуг по зберіганню вантажів замовник зобов`язується сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплачених або неоплачених послуг, за кожний день прострочення.
Оскільки відповідачем допущено прострочення оплати наданих послуг, позовна вимога про стягнення пені є обґрунтованою.
Наданий позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відтак позовна вимога про її стягнення підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на порушення відповідачем строків оплати за Договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування 3% річних на суму заборгованості за весь час прострочення.
Наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, відтак позовна вимога про їх стягнення підлягає задоволенню в повному обсязі.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають заборгованість у розмірі 122 648,09 грн, пеня в розмірі 2 318,55 грн та 3% річних у розмірі 231,86 грн.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-земельний альянс" (Україна, 01033, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 33Б, нежил. прим. 27; ідентифікаційний код: 44797898) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан лоджистікс" (Україна, 65006, м. Одеса, вул. Вапняна, буд. 52-А; ідентифікаційний код: 45126701) заборгованість у розмірі 122648 (сто двадцять дві тисячі шістсот сорок вісім) грн 09 коп., пеню в розмірі 2318 (дві тисячі триста вісімнадцять) грн 55 коп., 3% річних у розмірі 231 (двісті тридцять одна) грн 86 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.09.2026.

Суддя О.В. Нечай