ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/576/26 Справа № 692/774/26 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП | Головуючий у І інстанції ЧЕПУРНИЙ О. П.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Пух С.Л. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Пух С.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 03 липня 2026 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого агрономом СТОВ «Коцюбинське»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який стягнуто в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 665 гривень 60 копійок.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 23.04.2026 року о 23 год. 59 хв. 00 с в с. Шрамківка по вул. Набережна, 6, керував транспортним засобом SKODA Octavia A 5 н.з. НОМЕР_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій гр. ОСОБА_1 відмовився на відео, чим порушив п.2.5.ПДР - відмова особи, яка керує тз, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Пух С.Л. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить, скасувати постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 03.07.2026, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що суд першої інстанції прийняв незаконне та необгрунтоване рішення, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.
Вважає, що матеріали справи не містять доказів, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля SKODA Octavia A 5 н.з. НОМЕР_1 , також відеозапис події не містить доказу керування останнім вказаним автомобілем. У розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 зазначав, що він не керував транспортним засобом, не перебував за кермом автомобіля.
Зауважує, що суд не допитав поліцейських щодо обставин події від 03.07.2026 за участі ОСОБА_1 , а замінив доказування власним припущенням про те, що поліцейські «не могли помилитися».
Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано визнав показання свідка ОСОБА_2 недостовірними через її родинні зв`язки з ОСОБА_1 .
Крім того, на думку апелянта, суд не дав оцінки тому факту, що на час події ОСОБА_1 перебував у стані фізичного нездужання, є особою з інвалідністю ІІ групи, постійно приймає лікарські препарати, а тому його поведінка могла бути обумовлена погіршенням самопочуття, психолоґічним хвилюванням та нерозумінням ситуації, що склалася. 

Заслухавши пояснення захисника Пух С.Л. та ОСОБА_1 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що водій водій ОСОБА_1 23.04.2026 року о 23 год. 59 хв. 00 с в с. Шрамківка по вул. Набережна, 6, керував транспортним засобом SKODA Octavia A 5 н.з. НОМЕР_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій гр. ОСОБА_1 відмовився на відео, чим порушив п.2.5.ПДР - відмова особи, яка керує тз, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648478 від 24.04.2026 року;
- актом від 24.04.2026 року
- рапортом поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Сандиги О.П. від 24.04.2026 року;
- відеозаписами з бодікамери, які містяться на оптичному диску;
- довідкою ВПД 1 Золотоніського РВП №78097-2026 від 05.05.2026 про те, що ОСОБА_1 не притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;
- усними поясненнями свідка ОСОБА_2 ;
- усними поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648478 від 24.04.2026 року; актом від 24.04.2026 року; рапортом поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Сандиги О.П. від 24.04.2026 року; відеозаписами з бодікамери, які містяться на оптичному диску; довідкою ВПД 1 Золотоніського РВП №78097-2026 від 05.05.2026 про те, що ОСОБА_1 не притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; усними поясненнями свідка ОСОБА_2 ; усними поясненнями ОСОБА_1 .

Невизнання ОСОБА_1 , своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну та необгрунтовану постанову, оскільки неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам, є необґрунтованими та спростовуються зібраними доказами у даній справі.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дослідив та надав оцінку всім наявним доказам, зокрема, дослідивши письмові докази, та заслухавши пояснення правопорушника, які він надав безпосередньо в судовому засіданні, проаналізувавши їх в сукупності, прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, під час відеофіксації, в результаті чого був складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, з матеріалів відео фіксації встановлено, що на відео зафіксовано рух автомобіля SKODA Octavia A 5 н.з. НОМЕР_1 за яким слідує автомобіль працівників поліції. Та який в подальшому зупиняється і з нього виходить водій. Особу якого було в подальшому встановлено, ним виявився ОСОБА_1 . Працівники поліції в ході спілкування з останнім виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Драгера», на що ОСОБА_1 категорично відмовився, в подальшому він відмовився і від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні.
З відеозаписів судом встановлено, що поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонували пройти відповідний огляд, однак ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився.
Поведінку ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозаписі суд апеляційної інстанції розцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, і які не пов`язані з іншими обставинами.
Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматично: фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис відповідає вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показанням технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Твердження апелянта про те, що суд не викликав до суду для дачі пояснень працівників поліції, а зробив свої припущення про їх «не помилковість», є неспроможними, оскільки відповідно до вимог ст.272 КУпАП виклик та допит свідків у судовому засіданні, є правом суду, а не його обов`язком.
Щодо доводів апелянта про те, що суд безпідставно не врахував покази свідка ОСОБА_2 через існування родинних зв`язків між нею та правопорушником, то вони є неспроможними. Так, свідок ОСОБА_2 є дружиною правопорушника ОСОБА_1 , а тому є зацікавленою особою у результатах вирішення даної справи, через те її покази слід оцінювати критично, що і зробив суд першої інстанції, і цей висновок, на думку апеляційного суду є правильним.
З протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та положення ст.63 Конституції України, від підпису у даному протоколі ОСОБА_1 відмовився (а.с.1). 
Доводи апелянта про те що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, і з цих підстав вона просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є необґрунтованими.
Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом, оскільки ОСОБА_1 відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушив вимогу п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв, відмовився його підписувати.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол.
Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді Драбівського районного суду Черкаської області від 03.07.2026 року щодо ОСОБА_1 , немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Пух С.Л. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 03 липня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя І.А. Поєдинок