Cправа № 563/690/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2026 року 

Корецький районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді Загородько Н.А.
секретар судового засідання Миколайчук М.О.
за участю:
позивача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Троян Микола Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серія ЕНА №7042202 від 17 квітня 2026 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 17 квітня 2026 року інспектор 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Троян Микола Миколайович виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за порушення швидкісного режиму у населених пунктах, чим порушено п. 12.4 ПДР. Зазначає, що дійсно, 17 квітня 2026 року рухався на власному автомобілі марки "Mercedes-Benz E 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , по трасі М06 711 км. і його транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції та повідомлено, що ним було перевищено встановлені обмеження швидкості більше ніж на 25 км./год., а саме що транспортний засіб позивача рухався зі швидкістю 75 км./год. в м.Мукачево, де дозволеною швидкістю є не більше 50 км./год.
Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона є неправомірною та необгрунтованою. Зокрема, вказує, що рухався із дозволеною швидкістю в межах населеного пункту, факт перевищення швидкості не зафіксовано належними доказами, а тому вважає, що працівник патрульної поліції виніс постанову без з`ясування всіх обставин справи та належних доказів його вини. Просить суд постанову скасувати як незаконно винесену.
05 травня 2026 року представником Управління патрульної поліції в Закарпатській області Ісак Д. подано відзив на позов, в якому вона просила суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві та обгрунтованості винесення постанови інспектором. Вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam ІІ LTI 20/20 не може використовуватися в ручному режимі. Зміст постанови повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, поліцейським повністю дотримано процедуру розгляду справи, роз`яснено причину зупинки, повідомлено про початок розгляду справи, роз`яснено права, згідно ст.268, 289 КУпАП, а також право та строки оскарження даної постанови.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задоволити його повністю з підстав викладених у позовній заяві. Додатково вказав, що що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства України. Зазначає, що у інспектора патрульної поліції не було правових підстав для використання лазерного вимірювача швидкості ТruCAM, оскільки автоматичний режим передбачає роботу виключно з триноги або штативу, обирається за допомогою системних опцій і не допускає втручання людини в процес фіксації правопорушень, що ставиться під сумнів правильність заміру швидкості транспортного засобу. Також, під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього, час нібито здійснення правопорушення в постанові та на відеофіксації різниться в 6 хв. (15 год.16 хв. фотофіксація та 15 год.22 хв. відповідно вказано в постанові) та відрізок дороги, на якому нібито вчинено правопорушення також вказано різний - 765 км. на фотофіксації та 711 км. в постанові, швидкість на відеофіксації та фотофіксації вказана 73 км./год., натомість в постанові вказано 75 км./год., роз`яснення прав відбулося вибірково. Зважаючи на викладене, вважає, що допустимої швидкості не перевищував і в його діях відсутній склад правопорушення, перебачений ч.1 ст.122 КУпАП, а тому просить задоволити позов.
Представник УПП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, по суду жодних заяв чи клопотань не подано, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений вчасно та належним чином.
Третя особа інспектор 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Троян Микола Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненнюадміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА №7042202 від 17 квітня 2026 року 17 квітня 2026 року о 15:22:51 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Mercedes-Benz E 200", державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався на М 06 711 км. в м.Мукачево зі швидкістю 75 км/год. при дозволених 50 км./год., при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості більш ніж на 25 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС 008374, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш ніж як на 25 км/год. На підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано штраф в розмірі 340 грн.
Згідно п.12.4 ПДР України, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Таким чином, обмеження швидкісного режиму в 50 км/год. встановлено в населених пунктах, відповідальність за перевищення якого встановлена ч.1 ст.122 КУпАП.
Позивач ОСОБА_1 ставить під сумнів достовірність конкретного результату вимірювання швидкості його автомобіля лазерним приладом вимірювання та фіксації швидкості TruСam, а також здійснення вимірювання швидкості з ручного положення.
Твердження позивача, що ручне розміщення засобів фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості, виходячи зі змісту ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", не може бути єдиною та безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови. Однак, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису суд встановив, що на рухомий автомобіль "Mercedes-Benz E 200", державний номерний знак НОМЕР_1 наведено ціль та протягом 7 (семи) секунд здійснювався замір швидкості, з дистанції 188,3 м. В цей момент видно значне дрижання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruСam ІІ LTI 20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.
Щодо доводів позивача про допущення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то, суд зазначає наступне.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.
Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Досліджений відеозапис та фотофіксація, надані стороною відповідача, які досліджені під час судового розгляду, суттєво відрізняються із відомостями, внесеними до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Зокрема, місцем вчинення адміністративного правопорушення в постанові вказано траса М 06 711 км., натомість відеозаписом та фотофіксацією зафіксовано - М 06 765 км., що є різницею в 54 км., час вчинення адміністративного правопорушення також зазначено по різному - 15 год. 22 хв. в постанові та 15 год. 16 хв. зазначено на віде- та фотофіксації, швидкість озвучена на відезапис інспектором - 73 км./год., натомість в постанові вказана - 75 км./год.
Доданий рапорт про помилковість вказання зафіксованої швидкості, суд до уваги як доказ не приймає, оскільки внесення виправлень, додаткових записів чи коригувань до тексту постанови є неможливим. Також, вказаний рапорт містить помітку про місце вчинення правопорушення, а саме: 771 км. а/д М06, що також суперечить зафіксованому на фотофіксації.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м. до 1200 м.
Крім того, розгляд справи проводив інспектор 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Троян Микола Миколайович, однак відеофіксація підтверджує факт, що він не був особою, що складала/виносила постанову, вказані дії здійснював його напарник.
В порушення ст.283 КУпАП розмір штрафу не оголошено та не роз`яснено порядок його сплати.
За змістом ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст.77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Враховуючи наведене, суд прийшов висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, а тому позовна заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 19, 77, 90, 241-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Троян Микола Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити повністю.
Постанову Інспектора 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Трояна Миколи Миколайовича серії ЕНА №7042202 від 17 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач Управління патрульної поліції в Закарпатській області, зареєстроване місцезнаходження: 88006, м.Ужгород, вул. Максима Польового, 2;
відповідач Департамент патрульної поліції, зареєстроване місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста 3;
третя особа Інспектор 1 взводу 3 роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Троян Микола Миколайович, зареєстроване місцезнаходження: 88006, м.Ужгород, вул. Максима Польового, 2.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2026 року.

Суддя: Н.А. Загородько