Справа № 589/700/26
Провадження № 2/589/1752/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання Глоба С.А.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області, який діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідачка), про позбавлення останньої батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дитини. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини записаний зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Родина переїхала до міста Шостка з села Голубівка Середино-Будського району Сумської області. Малолітня ОСОБА_2 перебуває на обліку в службі у справах дітей ШМР, як така що опинилась у складних життєвих обставинах з 27.01.2024 і по теперішній час, а до цього з тієї ж причини перебувала на обліку служби у справах дітей Середино-Будської міської ради. Мати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , систематично не виконує свої батьківські обов`язки, дитина періодично не виходила на онлайн заняття, доньку доглядає неналежним чином, зловживає алкогольними напоями, веде невпорядкований спосіб життя, ніде не працює, матеріально не забезпечена, родина не має постійного місця проживання, мати з донькою постійно переїжджає з одного місця проживання на інше. Софія поміщалась до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв`язку з неможливістю матір`ю виконувати батьківські обов`язки через вживання алкогольних напоїв тривалий час. 19.12.2025 дівчинку було поміщено до патронатної родини ОСОБА_5 , де вона перебуває і по теперішній час. 
Отже на переконання позивача, вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав.
Представник позивача, перебуваючи у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала з позиції викладеної у позові.
Відповідач, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, заяв, клопотань до суду не подавала. Враховуючи, що відповідачка за місцем реєстрації не проживає, судом здійснювався виклик шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився, до суду скеровував заяву про проведення підготовчого розгляду справи без його участі, інших заяв, клопотань до суду не надходило. 
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 03.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області своєю ухвалою від 18.05.2026 закрив підготовче провадження в справі та призначив справу до судового розгляду по суті.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Як установлено під час розгляду справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2014, копією паспорта ОСОБА_3 , а також копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст.135 СК України.
Так, з повідомлення від 15.01.2024 Служби у справах дітей Середино-Будської міської ради адресованого начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради, установлено, що ОСОБА_3 разом зі своєю донькою ОСОБА_2 переїхали до м.Шостка з території Середино-Будської ОТГ. Дитина знаходиться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з підстав неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків, оскільки ОСОБА_2 схильна до зловживання алкогольними напоями, дитина пропускає заняття без поважної причини.
Згідно з інформацією № 01-16/27 від 23.01.2024 Середино-Будського ліцею №2, ОСОБА_2 , учениця 4-го класу, онлайн заняття відвідує дуже рідко, виконані завдання вчителю взагалі не надсилає. Заходи, спрямовані адміністрацією школи на покращення навчального процесу дитини, позитивного результату не дають, оскільки мати часто перебуває в нетверезому стані, або взагалі не на зв`язку, й враховуючи, що сім`я мешкає в м.Шостка, відвідати та перевірити чи забезпечена дитина належними соціально-побутовими умовами, не має можливості.
Повторно, повідомлення аналогічного змісту, адміністрацією Середино-Будського ліцею №2, було скеровано 27.03.2024 начальнику ССД виконавчого комітету Шосткинської міської ради, з проханням посприяти у вирішенні питання про повернення учениці ОСОБА_2 до навчального процесу.
Звернення від 17.10.2024 в.о. директора Середино-Будського ліцею №2 було скероване начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради з проханням посприяти у вирішенні питання про місце та умови проживання учениці 4-го класу цього навчального закладу - ОСОБА_2 , оскільки після відвідування заступником директора та асистентом вчителя місця проживання цієї сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясували, що матір з дитиною виселили. Працівники ліцею звертались до волонтерів, для забезпечення сім`ї орендованим житлом. Волонтери допомогли з пошуком житла, проте до визначено дати 18.10.2024 ОСОБА_2 телефонувала волонтеру, та повідомила що мама перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З метою обстеження умов проживання дитини ОСОБА_2 , головний спеціаліст та начальник ССД Шосткинської міської ради відвідали 18.01.2024 родину ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та встановили, що мати з донькою та ОСОБА_6 1981 року народження (співмешканець) проживають у одній кімнаті цієї двокімнатної квартири, де не прибрано, у дитини є робочий стол для навчання, ноутбук, проте немає місця для відпочинку. Стосунки в сім`ї доброзичливі, з матір`ю проведено профілактичну бесіду.
Під час відвідування працівниками служби у справах дітей 22.03.2024 сім`ї ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , було встановлено, що все необхідне є, соціальна допомога оформлена, мати твереза, перебуває на обліку в центрі зайнятості.
Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей (дитини) ОСОБА_2 від 20.08.2024, за адресою АДРЕСА_4 , умови проживання задовільні, у дитини немає окремого спального місця, умови для навчання відсутні, мати нетвереза, ніде не працює, кошти для проживання відсутні, з ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда, повідомлено про необхідність з`явитись до ССД для вирішення подальшої долі дитини.
У зв`язку із зловживанням ОСОБА_3 алкогольними напоями, відсутністю умов для проживання та навчання її доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутністю постійного місця проживання, служба у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації звернулась до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка для вирішення подальшої долі дитини.
Згідно з листом Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка №388 від 21.10.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка опинилась в складних життєвих обставинах, 21.10.2024 зарахована до вказаного закладу.
ОСОБА_3 13.12.2024 написала заяву, в якій просила надати їй дозвіл забрати доньку – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з покращенням ситуації в родині, зобов`язалась належним чином виконувати батьківські обов`язки.
Обстеження умов проживання ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 від 16.12.2024 свідчать про те, що все необхідне є, умови проживання задовільні, дитина перебуває в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м.Шостка, мати алкогольні напої не вживає, працевлаштовується, обіцяє належним чином піклуватись про доньку. Відвідування сім`ї за цією адресою працівниками ССД відбулось 12.03.2025, про що свідчить відповідний акт. ОСОБА_2 перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка, її мати працює, з нею проведена профілактична бесіда, зауважень немає. 
Центром соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка було прийнято рішення про доцільність повернення дитини в сім`ю, оскільки мати налагодила життя в родині, та просить повернути доньку у біологічну родину, про що повідомлено Службу у справах дітей листом № 9 від 14.03.2025. 
Відповідно до висновку від 13.03.2025 за даними експериментально-психологічного вивчення вихованки ОЦСПРД ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , довільність поведінки, концентрація і стійкість уваги, розвиток пам`яті не відповідають віковим нормам розвитку, соціалізація та адаптація знаходиться в межах вікових норм, стосунки з мамою стабільні доброзичливі, вона регулярно цікавиться життям та навчанням доньки, підтримує зв`язок з вихователями та адміністрацією закладу, Софія дуже хоче повернутися додому і дуже сумує за мамою.
Проте 18.03.2025 центр соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка повідомив службу у справах дітей про те, що 18.03.2025 ОСОБА_2 вибула до КЗ СОР Хоружевський центр соціально-психологічної реабілітації дітей на підставі наказу служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації №16-ОД від 11.03.2025 «Про переміщення (евакуацію) дітей». Враховуючи вказану обставину ОСОБА_3 не забрала доньку, оскільки дитина була евакуйована, про що зазначено на листі Служби у справах дітей від 13.03.2025.
Відповідний акт обстеження умов проживання складено й 27.03.2025, згідно з яким, дитина – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка, умови проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_6 , задовільні, все необхідне є, стосунки в сім`ї доброзичливі.
30.10.2025 спеціалісти ССД обстежили умови проживання сім`ї ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7 , склали акт, в якому зазначили, що дитина ОСОБА_2 перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка, у дитини є окрема кімната, ліжко письмовий стіл, шафа іграшки, дитячі речі, в помешканні чисто, але відсутнє світло, помешкання придатне для проживання дитини, їжа наявна, мати твереза, з нею проведена бесіда щодо належного виконання батьківських обов`язків, акцентовано увагу на необхідності працевлаштуватись та відновити електропостачання в квартирі.
ОСОБА_3 01.12.2025 звернулась до служби у справах дітей з проханням надати дозвіл забрати доньку – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, у зв`язку з покращенням умов проживання та нормалізацією ситуації в родині. 
Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області 08.12.2025 на запит ССД Шосткинської міської ради повідомив, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 вибула з числа вихованців закладу 05.12.2025.
До матеріалів справи долучено копію заяви ОСОБА_3 від 19.12.2025 в якій остання погодилась на тимчасове проживання доньки – ОСОБА_2 в сім`ї ОСОБА_5 , до того часу поки не будуть створені належні умови для проживання дитини.
Виконавчий комітет Шосткинської міської ради ухвалив рішення №6 від 14.01.2026 про влаштування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до патронатного вихователя ОСОБА_5 на період з 14.01.2026 по 14.04.2026. Рішенням №138 від 14.04.2026 строк перебування ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 , продовжено.
До матеріалів справи долучено копію листа Шосткинського РУП ГУ НП в Сумській області №54636-2025 від 20.10.2025, яким ССД Шосткинської міської ради Сумської області повідомлено, про фіксацію адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.184 вчиненого ОСОБА_3 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_9 разом з господарем квартири, що був у стані алкогольного сп`яніння. Як зазначено ОСОБА_3 не зацікавлена у придбанні власного житла, її донька з липня 2024 року перебуває в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка з причини зловживання матір`ю алкогольними напоями, жодних дій для повернення доньки додому не вчинила. 
Як зазначено в повідомленні Шосткинським РУП ГУ НП в Сумській області від 01.12.2025, протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП було складено 26.11.2025 з підстав невиконання батьківських обов`язків.
Виконавчий комітет Шосткинської міської ради 22.01.2026 затвердив висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні було допитано інспектора ювенальної превенції ОСОБА_7 , яка зазначила, що ОСОБА_3 належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, оскільки часто мати зловживає алкогольними напоями, тому дівчинка знаходилась без догляду, з огляду на це, вважає за необхідне задовольнити позов.
Патронатний вихователь ОСОБА_5 , як свідок пояснила, що ОСОБА_2 не можна повертати до матері, оскільки вона не створила для проживання доньки жодних умов, спілкується з нею рідко, не приходить, тільки телефонує, бо часто п`яна.
У присутності практичного психолога Середино-Будського ліцею №2 ОСОБА_8 та патронатного вихователя ОСОБА_5 було опитано дитину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На поставлені питання, дівчинка розповіла, що проживала з мамою яка за нею доглядала, годувала, ходила на прогулянки, контролювала її навчання. У мами інколи трапляються ситуації, що вона вживає алкогольні напої. Дівчинка досить емоційно просила не позбавляти маму батьківських прав, зазначила про бажання повернутись до мами, оскільки сумує за нею. Повідомила, що мама теж не хоче, щоб її позбавили материнських прав, проте вона думала, що без її участі це питання не вирішать. Права дитини під час опитування порушені не були, що засвідчили патронатний вихователь ОСОБА_5 та психолог ОСОБА_8 .
Окремо практичний психолог ОСОБА_8 повідомила суд, що знайома з родиною ОСОБА_2 , оскільки вони до переїзду в м.Шостка були мешканцями колишнього Середино-Будського району. Ця сім`я дійсно перебувала на обліку, як така що опинилась в складних життєвих обставинах, проте ставлення матері до доньки було належне.
Заслухавши позицію сторін, з`ясувавши думку дитини та інших учасників справи, покази свідків, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.
За змістом статей 3,9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 , яка набрала чинності для України 27.09.1991, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та пункт 47 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав позивач визначив пункт 2 частини першої статті 164 СК України.
Аналізуючи надані акти обстеження умов проживання дитини, судом встановлено, що після залишення місця реєстрації сім`я ОСОБА_3 декілька разів змінювала місце проживання в м.Шостка, проте за місцем мешкання, матір`ю були створені належні умови для дитини, всім необхідним забезпечувала в міру своїх можливостей, за виключенням одного разу обстеження від 20.08.2024, із зазначенням зауважень до матері.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 13.12.2024 мала намір повернути доньку додому, проте за обставин примусової евакуації та переміщення ОСОБА_2 в реабілітаційний центр іншого району, вказаного ССД за фактичного погодження, не зробили. Маючи намір і бажання мати повторно звернулась до служби у справах дітей з проханням повернути дитину в сім`ю, проте цього не зробили, а влаштували сім`ю патронатного вихователя.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).
У постанові від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22 (провадження № 61-10115св2) зазначено, що Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Верховний Суд у постановах від 03 вересня 2025 року в справі № 372/699/24, від 14 жовтня 2025 року в справі № 685/509/24 вказав, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках за доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.
У будь-якому випадку, суд наголошує, що відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Проте матеріали справи не мають достатньо доказів того, що в цьому випадку мають місце ці виняткові випадки, які б давали суду право позбавити батьківських прав ОСОБА_3 .
Оцінюючи довідки Шосткинського РУП ГУНП Сумської області, щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП, суд вважає необхідним зазначити, що судових рішень, про притягнення останньої до адміністративної відповідальності суду не надано. Крім того, залишається невстановленим, який саме батьківський обов`язок порушила ОСОБА_3 по відношенню до своєї дитини, оскільки у цей період часу, дитина перебувала центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка та як свідчать акти служби у справах дітей, фактично з дитиною не проживала.
Обставина, на яку посилається позивач, у виді постійної зміни місця проживання відповідачки, має бути впершу чергу врахована службою у справах дітей, при забезпеченні належної підтримки сім`ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах, враховуючи, що ОСОБА_3 з донькою переїхала з с.Голубівка Зноб-Новгородської селищної територіальної громади, яка відноситься до території можливих бойових дій, а сам населений пункт дуже близько розташований до кордону з рф. Тому залишивши звичне зареєстроване місце проживання, відповідачка може мати об`єктивні складнощі у пошуку житла в м.Шостка.
Отже позивачем не доведено свідомого ухилення матір`ю дитини – ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, навмисного нехтування ними, та необхідності застосування крайнього заходу втручання в права дитини на зростання в сім`ї, неможливості застосування альтернативних, менш суворих заходів, відповідність такого заходу якнайкращим інтересам дитини та його виправданість.
Під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу (стаття 6 Конвенції).
Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкаються дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства (стаття 12 Конвенції про права дитини).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.
Згідно із частиною першою та другою статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Опитана у судовому засіданні дитина – ОСОБА_2 , повідомила про бажання повернутись до матері за якою дуже сумує, та їй не вистачає спілкування з нею.
Емоції, з якими дитина розповідала про час коли вона проживала з мамою, свідчать про те, що негативних наслідків перебування в біологічній сім`ї на теперішній час немає, а позбавлення її родинних зв`язків з матір`ю, може вплинути на психологічний стан дитини.
Отже, належних доказів, що відповідачка притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності у зв`язку з неналежним поводженням стосовно дитини, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, матеріали справи не містять.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 15 листопада 2023 року в справі № 932/2483/21, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 07 лютого 2022 року в справі № 759/3554/20, від 26 липня 2021 року в справі № 638/15336/18).
За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі собою встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, недостатньо беруть участь у вихованні не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). 
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що висновок органу опіки та піклування Шосткинської міської ради, затверджений рішенням № 19 виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 22 січня 2026 року, яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її малолітньої дочки, недостатньо обґрунтований та суперечить інтересам дитини, оскільки не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, а також переконливих доводів щодо доцільності позбавлення батьківських прав, якими він керувався під час прийняття рішення.
Водночас із матеріалів справи вбачається, що поведінка відповідачки загалом свідчить про її бажання як матері виховувати та піклуватись про доньку, проте за життєвих обставин в яких опинилась сім`я, виникли об`єктивні складнощі, у вирішенні яких потребується допомога в тому числі, й служби у справах дітей Шосткинської міської ради.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що наразі позбавлення батьківських прав відповідача не буде ґрунтуватися на суттєвих і достатніх причинах у контексті національного законодавства та практики ЄСПЛ.
Водночас установлені судом обставини справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити ОСОБА_3 , про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд звертає увагу, що залишення поза увагою попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 06 березня 2024 року в справі № 317/2256/22, від 09 червня 2023 року в справі № 591/6037/21).
На підставі наведеного, ухвалючи рішення з урахуванням думки дитини, що має відповідати якнайкращим її інтересам, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для застосування такої виняткової міри, як позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її доньки – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому в задоволені позову потрібно відмовити.
Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7, 150, 155, 164, 166 СК України, керуючись ст. 4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволені позовних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області, який діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів – відмовити.
Попередити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення 12 червня 2026 року.

Суддя	Ч.М.Теміров