Справа № 209/4219/26
Провадження № 2-о/209/90/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Левицької Н.В.,
за участі секретаря - Погрібної О.В.,
заявник ОСОБА_1 , 
представник заявника ОСОБА_2 ,
заінтересована особа ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , про встановлення факту смерті особи,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2026 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана через представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи. 
Короткий заяви
В обґрунтуванні поданої заяви представник заявника зазначає, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 проживав разом з матір`ю заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно на початку листопада 2025 року внаслідок агресії рф проти України на подвір`я домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прилетів російський безпілотний літальний апарат, який вибухнув. Батько заявниці – ОСОБА_4 у цей час перебував на подвір`ї домоволодіння, внаслідок влучання ворожого дрону він отримав поранення обох нижніх кінцівок. У зв`язку із відсутністю на той момент в м.Покровськ лікувальних закладів та відповідних спеціалістів ОСОБА_4 не міг отримати медичну допомогу, після поранення він перебував дома. Крім того, ОСОБА_4 хворів на цукровий діабет, після отриманого поранення стан його здоров`я став різко погіршуватися, що в подальшому призвело до його смерті. Смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_4 мати заявниці та сусіди поховали його на подвір`ї домоволодіння. Станом на момент смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 місто Покровськ перебувало під окупацією рф, органи державної влади України в м.Покровськ не працювали, і у матері заявниці не було можливості оформити факт смерті ОСОБА_4 .. Крім того внаслідок неодноразових влучань ворожих боєприпасів по будинку, в якому проживали батьки заявниці, в ньому відбувалися пожежі, які мати разом з сусідами гасили. Після цих пожеж більшість їхніх документів згоріла. Після цих подій ОСОБА_3 перетнула тимчасово окуповану територію та повернулася на підконтрольну Україні територію, приїхала до доньки ОСОБА_1 де наразі і перебуває.
Також зазначає, що за фактом загибелі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 правоохоронними органами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 12026041790000180 від 27.02.2026 року. На теперішній час отримати медичний документ встановленої форми про смерть неможливо у зв`язку з веденням бойових дій/тимчасовою окупацією території та неможливістю належної реєстрації смерті органами ДРАЦС за місцем настання смерті. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, а також для реалізації спадкових прав.
Просить встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калай-Хумб, Таджикістан, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.04.2002 року Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в буд. АДРЕСА_1 внаслідок удару безпілотного літального апарата (дрона).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду від 02 липня 2026 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано заявнику п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених у мотивувальній частині недоліків. 
06.07.2026 на виконання вимог зазначеної ухвали, представником заявника – адвокатом Полтавченком О.А. через підсистему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпровського районного суду від 06 липня 2026 року прийнято заяву до судового розгляду та відкрито у цивільній справі окреме провадження. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 . Призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 07 липня 2026 року о 16 год. 00 год.
Уповноважений представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заявник та її представник в судовому засіданні подану заяву підтримали, просили її задовольнити, з підстав зазначених у поданій заяві.
Заінтересована особа ОСОБА_3 також підтримала подану заяву.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.01.1978.
Згідно копії довідки від 23.10.2024 №1207-5003500109, ОСОБА_1 взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калай-Хумб, Таджикістан, громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.04.2002 року Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, РНОКПП: НОМЕР_2 . Згідно відмітки у паспорті, зареєстрований Красноармійським міським відділом управління МВС в Донецькій області за адресою: вул. Лермонтова, буд.17.
Згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , виданого 14.10.2010 на ім`я  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останньому призначено пенсію та встановлено 3 групу інвалідності. 
Згідно з копією паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ньому міститься відмітка про реєстрацію 30 грудня 1975 року шлюбу з ОСОБА_4 .
Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026041790000180, 27.02.2026 о 20:08:13 до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_1 , правова кваліфікація: ч. 2 ст.438 КК України, згідно короткого викладу обставин: (ЄО 3059) 27.02.2026 до ЧЧ ВП №1 Кам`янського РУП звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про те, що 27.02.2026 від сусідів їй стало відомо про те, що за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовцями країни-агресора рф застосовані засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом та умисно порушені закони та звичаї ведення війни, що спричинили загибель її батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно з копією протоколу допиту свідка від 22.06.2026, складеного слідчим СВ ВП № 1 Кам`янського РУП, матір заявниці ОСОБА_5 під час допиту як свідок повідомила, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , від якого у них народилася донька – заявниця, та з вересня 1999 року вони спільно проживали у м. Покровську Донецької області. За її показаннями, приблизно на початку листопада 2025 року ОСОБА_5 унаслідок вибуху російського безпілотного літального апарата отримав поранення обох нижніх кінцівок, після чого через відсутність медичної допомоги перебував удома. Крім того, ОСОБА_5 хворів на цукровий діабет, а після отриманого поранення стан його здоров`я різко погіршився. Свідок повідомила, що смерть ОСОБА_5  настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого вона разом із сусідами поховала його на подвір`ї домоволодіння. Також свідок пояснила, що на той час м. Покровськ перебувало під тимчасовою окупацією російської федерації, органи державної влади України не функціонували, у зв`язку з чим вона не мала можливості зареєструвати факт смерті. Крім того, за її словами, внаслідок неодноразових обстрілів будинку, в якому вони проживали, більшість документів сім`ї була втрачена внаслідок пожежі, після чого вона виїхала на підконтрольну Україні територію до своєї доньки.
Звертаючись до суду, заявниця зазначає, що на цей час отримати медичний документ установленої форми про смерть неможливо у зв`язку з веденням бойових дій та/або тимчасовою окупацією території, а також неможливістю здійснення державної реєстрації смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її настання. У зв`язку з цим заявниця просить встановити факт смерті ОСОБА_4 , зазначаючи, що це необхідно для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та реалізації спадкових прав.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Відповідно до положень п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У відповідності до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
У частині другій статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження, смерті на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження, смерті та здійснення державної реєстрації народження, смерті в позасудовому порядку.
Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.
Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.
Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 12.05.2021 у справі № 220/1582/20 та від 07.09.2022 у справі № 759/5313/21.
У постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 Верховний Суд зазначив, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише за умови, якщо суд на підставі незаперечних доказів установить обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть, а також факт неможливості державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Водночас за наявності лише припущень щодо факту смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, за відсутності достовірних доказів, які підтверджують цей факт, належним способом судового захисту є звернення до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, а не із заявою про встановлення факту смерті відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України.
Приписами ч. ч. 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, відповідно до статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підтвердження обставин, викладених у заяві, заявницею долучено копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026041790000180 від 27.02.2026. Разом із тим суд зазначає, що зазначений документ не є належним та достатнім доказом факту смерті ОСОБА_4 , оскільки такий лише підтверджує факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою заявниці ОСОБА_1 про ймовірне вчинення кримінального правопорушення та викладені нею обставини щодо загибелі її батька, але сам по собі не підтверджує факт його смерті у певний час та за певних обставин.
Також до матеріалів справи долучено копію протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 22.06.2026, яка є матір`ю заявниці та дружиною ОСОБА_4 .. Із зазначеного протоколу вбачається, що свідок повідомила про отримання ОСОБА_4 поранення, обставини його поховання та зазначила, що смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас зазначений протокол містить виключно зафіксовані слідчим показання свідка в межах досудового розслідування та сам по собі не є беззаперечним доказом факту смерті особи, про необхідність наявності яких зазначив Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22.
Інші письмові докази, речові докази, зокрема звуко і відеозаписи, на підставі яких можна беззаперечно та достовірно стверджувати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в буд. АДРЕСА_1 внаслідок удару безпілотного літального апарата (дрона).
Більше того, суд також враховує, що заявник у прохальній частині поданої заяви просить встановити факт смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок удару безпілотного літального апарата (дрона), водночас із копії протоколу допиту свідка ОСОБА_3 щодо обставин смерті ОСОБА_4 вбачається, що удар безпілотного літального апарата стався приблизно на початку листопада 2025 року, внаслідок чого її чоловік отримав поранення, тривалий час перебував удома без надання медичної допомоги, хворів на цукровий діабет, а смерть, за її словами, настала пізніше внаслідок погіршення стану здоров`я
Таким чином, надані заявницею докази не підтверджують обставину, про встановлення якої вона просить суд у прохальній частині заяви, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості дійти переконання про доведеність зазначеного юридичного факту на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заявницею не доведено належними і допустимими доказами факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в буд. АДРЕСА_1 внаслідок удару безпілотного літального апарата (дрона), а відтак заява визнається необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , про встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 ;
Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 33247395, місцезнаходження: 51900, Україна, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Василя Стуса, будинок, 2а;
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА