КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 759/11974/26
номер провадження: 33/824/3228/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Смаль Віктора Вікторовича, представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Бойка Євгена Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бойка Євгена Васильовича, поданою в інтересах ОСОБА_2 , на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року провадження по адміністративній справі щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Цією ж постановою копію постанови та матеріалів справи направлено до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, для вирішення питання про наявність підстав для притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, як водія транспортного засобу «Ford», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , який причетний до дорожньо-транспортної події (далі - ДТП), що мала місце 18 вересня 2025 року приблизно о 17 год 01 хв. у місті Києві по Кільцевій дорозі (навпроти вул. Зодчих, 5А).
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Бойко Є.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить:
поновити строк для подання апеляційної скарги на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року;
постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення;
виключити з мотивувальної частини постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року абзаци 7, 8, 14, а саме:
«Під час підготовки справи до розгляду суддею досліджено висновок експерта №259/25 від 10 жовтня 2025 року, долучений до матеріалів справи, відповідно до якого в діях водія автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , встановлено невідповідність вимогам п. 16.11 та п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху (далі - ПДР);
Разом з тим, суддя звертає увагу, що у постанові Київського апеляційного суду зазначено, що механізм ДТП свідчить про відсутність у діях водія ОСОБА_2 порушення вимог п.10.3 ПДР. Водночас зазначена обставина не виключає наявності у його діях порушень інших вимог ПДР, у тому числі тих, що зазначені у висновку експерта, які можуть перебувати у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів. Проте розгляд справи здійснювався лише в межах складеного поліцейським протоколу, у якому порушення інших вимог ПДР ОСОБА_2 не інкриміновано, у зв`язку з чим постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року було скасовано, а провадження у справі закрито;
Разом з тим, враховуючи висновок експерта, а також висновки Київського апеляційного суду, викладені у постанові від 06 березня 2026 року, та керуючись завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, суддя вбачає підстави для направлення копії цієї постанови разом із копіями матеріалів справи до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП як водія транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , причетного до ДТП, що мала місце 18 вересня 2025 року приблизно о 17 год 01 хв. у місті Києві по Кільцевій дорозі (навпроти вул. Зодчих, 5А)»;
виключити з резолютивної частини постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року посилання суду на те, що копії постанови та матеріалів справи направити до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, для вирішення питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, як водія транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , який причетний до ДТП, що мала місце 18 вересня 2025 року приблизно о 17 год 01 хв. у місті Києві по Кільцевій дорозі (навпроти вул. Зодчих, 5А).
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що оскільки датою винесення постанови є 08 травня 2026 року, то останнім днем для подання апеляційної скарги є 18 травня 2026 року. Водночас, повний текст оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень з`явився 13 травня 2026 року. Тому апеляційна скарга подається в межах десятиденного строку на оскарження з дня опублікування оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
На обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Бойко Є.В. зазначає, що суддя першої інстанції у оскаржуваній постанові фактично обмежився формальним викладенням змісту протоколу про адміністративне правопорушення та окремих фрагментів висновку експерта, однак не виконав покладеного на нього законом обов`язку щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема не встановив наявність або відсутність вини особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Вказує, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закриття провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
Окрім того зазначає, що суддя першої інстанції не з`ясував фактичного механізму ДТП, не встановив послідовності дій її учасників, не надав належної оцінки доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, не перевірив наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 порушень ПДР, а також не встановив, чи перебували такі дії у причинному зв`язку із настанням ДТП. Вказані обставини мають принципове значення для реабілітації особи, оскільки лише належне встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення та відсутності вини особи у вчиненні інкримінованих дій забезпечує дотримання гарантій справедливого судового розгляду та принципу правової визначеності.
Разом із тим, попри те, що предметом судового розгляду були саме дії ОСОБА_1 , суддя фактично змінив предмет доказування та надав оцінку переважно можливим порушенням ПДР з боку іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , посилаючись на наявність у його діях ознак невідповідності вимогам п.16.11 та п. 8.4 (г) ПДР. При цьому суддя не навів жодних належних мотивів, яким чином встановлені ним обставини щодо дій іншого учасника ДТП спростовують або підтверджують наявність вини саме ОСОБА_1 .
Вважає, що суддею першої інстанції помилково було проігноровано те, щовисновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП №259/25 від 10 жовтня 2025 року, який є належним та допустимим доказом у справі та прямо підтверджує наявність порушень ПДР саме з боку ОСОБА_1 , які перебували у причинному зв`язку з ДТП. Вказує, що згідно з висновком експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП в даній дорожньо-транспортній обстановці водій транспортного засобу «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 мав діяти у відповідності п.12.3 ПДР, відповідно до якої, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також потерпілий ОСОБА_2 , не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом, завчасно, в установленому законом порядку. У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Смаль В.В. та представник потерпілого - адвокат Бойко Є.В. вважали за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Бойка Є.В., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу й просив їх задовольнити, пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Смаль В.В., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2026 року суддею першої інстанції розглянуто справу за відсутності потерпілого ОСОБА_2 та його представника.
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Матеріали справи не містять доказів направлення копії постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року ОСОБА_2 або його представнику.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник потерпілого - адвокат Бойко Є.В. вказує, що повний текст оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень був оприлюднений 13 травня 2026 року, тому апеляційна скарга подається в межах десятиденного строку на оскарження з дня опублікування оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційну скаргу адвокат Бойко Є.В. подав 21 травня 2026 року, тобто протягом десяти днів з дня ознайомлення з постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) п.1 ст.6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у ст.6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).
Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Згідно з приписами ст.289 КУпАП, в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені адвокатом Бойком Є.В. у клопотанні доводи про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови судді є обґрунтованими, а тому пропущений строк на оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги про скасування постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року та прийняття нової постанови, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, то апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №651898 від 28 квітня 2026 року встановлено, що 18 вересня 2025 року о 17 год 01 хв. в місті Києві по вул. Дорога Кільцева, навпроти вул. Зодчих, 5А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а саме, транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв з ним зіткнення, згідно з висновком експерта ОСОБА_3 №259/25 від 10 жовтня 2025 року. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП (а.с.1).
Як зазначалось вище, постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року за наслідками розгляду вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.ст.251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Пунктом 12.3 ПДР, який ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинено 18 вересня 2025 року, у зв`язку з чим дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки з моменту вчинення правопорушення на дату розгляду даної справи судом сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч.4 ст.38 КУпАП.
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийнято рішення про закриття провадження у справі, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, без належного з`ясування всіх обставин справи та обґрунтування своїх висновків.
Так, зі схеми місця ДТП від 18 вересня 2025 року, складеної за наслідками ДТП, яка сталася 18 вересня 2025 року, вбачається, що автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , отримав пошкодження: задня права частина транспортного засобу та ліва, а у автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , пошкоджено передня частина автомобіля (а.с.9-10).
З письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що 18 вересня 2025 року о 16 год 40 хв. він, виїздив на Кільцеву дорогу та не побачив транспортний засіб, з яким вийшло зіткнення. Автомобіль «Renault Kangoo» (а.с.8).
З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 18 вересня 2025 року о 17 год 00 хв. він рухався на автомобілі «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , по трасі Е40 Велика Окружна дорога в напрямку Академмістечка з роботи з вул. Київська, 8-Б, Софіївська Борщагівка Бучанського району додому Петропавлівська Борщагівка вул. Польова, 55. Його автомобіль рухався в четвертій смузі. З вул. Зодчих виїхав автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по прямій на розворот через чотири смуги і через смугу для розвороту. Автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , його не пропустив. ОСОБА_1 здійснив екстренне гальмування і зіткнувся з іншим автомобілем на четвертій смузі. В момент зіткнення автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився передньою частиною на смузі розвороту, а задньою на четвертій смузі, де рухався він (а.с.8).
З письмових пояснень ОСОБА_4 слідує, що 18 вересня 2025 року о 17 год 00 хв. він, в місті Києві по Великій Окружній дорозі, будучи пасажиром рухався в крайній лівій смузі, а автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Зодчих пересік три смуги, ігноруючи знак про уступити дорогу і рух тільки на право, чим спровокував ДТП (а.с.2).
З письмових пояснень ОСОБА_5 слідує, що 18 вересня 2025 року о 17 год 00 хв. в місті Києві по Великій Окружній дорозі він, будучи пасажиром, побачив як синій автомобіль виїздив з вул. Зодчих і перетинаючи три полоси виїхав їм на переріз, порушуючи ПДР, що призвело до зіткнення з їх автомобілем, який рухався у крайній лівій смузі (а.с.3).
З письмових пояснень ОСОБА_6 слідує, що 18 вересня 2025 року о 17 год 00 хв. в місті Києві по Великій Окружній дорозі він, будучи пасажиром, бачив як синій «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав з вул. Зодчих перетинаючи три смуги на переріз, порушуючи ПДР, що призвело до ДТП. Хоча вони рухались у крайній лівій смузі з дозволеною швидкістю (а.с.4).
З письмових пояснень ОСОБА_7 слідує, що 18 вересня 2025 року о 17 год 00 хв. в місті Києві по Великій Окружній дорозі він, будучи пасажиром, бачив як синій «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав з вул. Зодчих перетинаючи три смуги на переріз, порушуючи ПДР, що призвело до ДТП. Хоча вони рухались у крайній лівій смузі з дозволеною швидкістю (а.с.5).
До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучено висновок експерта №259/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП, складеного 10 жовтня 2025 року судовим експертом Ковалем І.М. за заявою ОСОБА_2 про проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП, яка сталась 18 травня 2025 року на Кільцевій дорозі (вул. Зодчих, 5А) в місті Києві за участю автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с.27-43).
Відповідно до вказаного висновку:
1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.16.11 та п.8.4 (г) ПДР.
2. В діях водія автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам п.16.11 та п.8.4 (г) ПДР. Водночас в діях водія автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не вбачається невідповідності технічним вимогам п.10.3 ПДР.
3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.3 ПДР.
4. В діях водія автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.3 ПДР.
4. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п.12.3 ПДР.
З мотивувальної частини цього висновку експерта №259/25 від 10 жовтня 2025 року вбачається, що в діях водія автомобіля «Ford» в даній дорожній обстановці вбачається невідповідність вимогам п.16.11 та п.8.4 (г) ПДР з технічної точки зору. Водночас в діях водія автомобіля «Renault» вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР з технічної точки зору. Дії водія автомобіля «Ford», які не відповідали технічним вимогам п.16.11 та п.8.4 (г) ПДР будуть перебувати в причинному зв`язку з виникненням ДТП лише в тому разі, якби водій автомобіля «Renault» не мав би технічної можливості запобігти зіткненню шляхом застосування екстреного гальмування. Оскільки водій автомобіля «Renault» мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом застосування екстреного гальмування, то невідповідність дій водія автомобіля «Ford» технічним вимогам п.16.11 та п.8.4 (г) ПДР є лише необхідними умовами для виникнення ДТП. Водночас в причинному зв`язку з виникненням ДТП перебувають дії водія «Renault», які не відповідали технічним вимогам п.12.3 ПДР.
Вказаний висновок експерта особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належними доказами не спростований. 
Також апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Незважаючи на невизнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявними у справі доказами у їх сукупності у поза розумний сумнів доведено факт порушення ним вимог п.12.3 ПДР, оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а саме транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв з ним зіткнення. 
Факт того, що ОСОБА_1 виявив небезпеку для його руху стверджується його особистими письмовими поясненнями та письмовими поясненнями пасажирів його автомобіля ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки кожен із них бачив маневр автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , від його початку, а саме виїзд з вул. Зодчих та перетин декількох смуг руху в напрямку руху автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , однак ОСОБА_1 не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
При цьому апеляційний суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він здійснив екстрене гальмування, оскільки схема місця ДТП, яку ОСОБА_1 підписав без зауважень, не містить зафіксованого гальмівного шляху. 
Крім того, пасажири автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 також зазначили лише про те, що він рухався з дозволеною швидкістю, та не зазначили, що він вживав заходи для уникнення ДТП.
Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме, даними, що містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №651898 від 28 квітня 2026 року; схема місця ДТП щодо характеру та локалізації пошкоджень автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , отриманих унаслідок ДТП; письмовими поясненнями пасажирів автомобіля під керуванням ОСОБА_1 : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; висновком експерта №259/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП, складеного 10 жовтня 2025 року судовим експертом ОСОБА_3 .
Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми щодо підтвердження доведення порушення ОСОБА_1 п.12.3 ПДР, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Смаль В.В. про необхідність першочергового закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, без встановлення вини особи, то апеляційний суд виходить з такого.
Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Так, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, указаний Кодекс не містить.
Зі змісту ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов, як вчинення/виявлення адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку.
Викладені вище положення свідчать про те, що закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено лише на винну особу, а відповідно інститут закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення також може бути застосований лише до такої особи.
Суд також вважає за потрібне звернути увагу на те, що у разі відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, що виключає можливість закриття такого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Натомість, для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом такого строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення та дати його вчинення. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
Також апеляційний суд звертає увагу, що закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що вказує на необхідність встановлення вини особи. У зв`язку із чим, наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, що не звільняє суд від обов`язку з`ясувати передбачені ст.280 КУпАП обставини адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні.
У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Смаль В.В. не спростував наведених вище доказів, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а лише наполягав на закритті провадження у зв`язку із закінченням строків. 
За таких обставин, незважаючи на наявність достатніх правових підстав для скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, що, відповідно до вимог, передбачених п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 .
Однак суддя першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, у порушення вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, на вказані вище вимоги належної уваги не звернув, повно та всебічно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, не встановивши при цьому його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Також апеляційний суд зазначає, що висновок судді першої інстанції про направлення копії постанови та матеріалів справи до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції для вирішення питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, як водія транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , який причетний до ДТП, що мала місце 18 вересня 2025 року приблизно о 17 год 01 хв. у місті Києві по Кільцевій дорозі, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Згідно з положеннями КУпАП вирішення питання про наявність в діях конкретного водія порушень ПДР та складання протоколу про адміністративне правопорушення для притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності належить виключно до компетенції уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції), а судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі і тільки відносно тієї особи, щодо якої цей протокол був складений. Тобто суд не наділений повноваженнями встановлювати винуватість іншого водія у вчиненні адміністративного правопорушення під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 
Водночас, норми чинного КУпАП не містять повноважень суду для направлення матеріалів справи до Управління патрульної поліції з метою вирішення питання про наявність підстав для притягнення будь-яких осіб до адміністративної відповідальності. 
З огляду на викладене вище, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Поновити представнику потерпілого ОСОБА_2 - адвокату Бойку Євгену Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргуадвоката Бойка Євгена Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково. 
Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 травня 2026 рокускасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов