Справа № 707/1372/26
2/703/2145/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року місто Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Проценко А.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом п риватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в інтересах якого діє представник Сечко Сергій Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
УСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Берестейський, 65, код ЄДРПОУ 30115243, п/р НОМЕР_2 , в АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299) суму сплаченого страхового відшкодування 160000 (сто шістдесят тисяч) грн 00 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп.
Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначив, що 30.11.2024 року о 15 годині 25 хвилин в м. Сміла, по вул. Незалежності, біля будинку 68, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «FIAT Doblo», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_4 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року у справі № 703/6638/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «FIAT Doblo», державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 4486630.
Потерпілий внаслідок ДТП звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 04.12.2024 та з заявою про страхове відшкодування від 19.12.2024.
Розрахунок та виплату страхового відшкодування було здійснено на підставі: протоколу огляду колісного транспортного засобу від 07.12.2024 року; ремонтної калькуляція № 92428865 від 17.12.2024 року; страхового акту № 00809/34/925 від 10.01.2025 року та розрахунок суми страхового відшкодування. АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 160000 (сто шістдесят тисяч) грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №5263 від 14.01.2025.
Оскільки постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року у справі № 703/6638/24 встановлено, що ОСОБА_1 , на момент вчинення ДТП, керував транспортним «FIAT Doblo», державний номерний знак НОМЕР_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, то з останнього слід стягнути на користь АТ «СГ «ТАС» (приватне) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі: 160000 (сто шістдесят тисяч) грн 00 коп.
Ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2024 у справі №703/6638/24 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Вказаною постановою встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185698 від 30.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.11.2024 о 15 годині 25 хвилин в м. Смiла по вул. Незалежності, біля будинку 68, керував ТЗ «Фіат Добло», н.з. НОМЕР_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому в законодавстві порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotester Drager 6810». Результат: 0.79 проміле. Тест № 3980. Цим порушив п. 29 ПДР - керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Він же, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185690 від 30.11.2024 року о 15 години 25 хвилин в м. Сміла, по вул. Незалежності, біля будинку 68, керував ТЗ «Фіат Добло», н.з. НОМЕР_7 , виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, виконуючи маневр розвороту, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Туарег», н.з. НОМЕР_4 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , що рухався по вул. Незалежності, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальну школу, та порушено п. 10.2 ПДР - інші порушення ПДР, порушення правил виїзду на дорогу з житлової зони, дворів, стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій. Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та доказуванню під час розгляду даної справи не підлягає на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фіат Добло», н.з. НОМЕР_7 , була застрахована у АТ «СГ «ТАС» згідно з полісом серії АТ № 4486630.
Власником транспортного засобу «Фольксваген Туарег», н.з. НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 .
04.12.2024 ОСОБА_2 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.
В подальшому 19.12.2024 ОСОБА_2 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Фольксваген Туарег», н.з. НОМЕР_4 , було проведено його огляд, про що складено протокол огляду колісного транспортного засобу № від 07.12.2024.
На підставі звернення ОСОБА_2 , АТ «СГ «ТАС» було затверджено страховий акт №00809/34/925 та розрахунок суми страхового відшкодування від 10.01.2025, якими було встановлено розмір страхового відшкодування 160000,00 грн.
14.01.2025 АТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату на рахунок отримувача ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн.
Ремонтною калькуляцією № 92428865 від 17.12.2024 визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу потерпілого.
10.01.2025 позивачем було складено розрахунок страхового відшкодування, який склав 160000,00 грн.
Позивачем 10.01.2025 затверджено страховий акт № 00809/34/925 на суму 160000,00 грн, яку було виплачено згідно платіжної інструкції № 5263 від 14.01.2025.
За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 1, 3 ЦК України, ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинним на момент вчинення ДТП).
Вищевказаний Закон України є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 727/182/21, провадження № 61-11749св21, від 17 серпня 2022 року в справі № 761/15232/18 провадження № 61-19661св20 та інших).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).
Разом з тим, суд звертає увагу, що абз. а п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП) передбачає, що страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт проходження відповідачем ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому в законодавстві порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotester Drager 6810», результат: 0.79 проміле, тест №3980, є встановленим постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2024 у справі №703/6638/24 та доказуванню під час розгляду даної справи не підлягає.
Регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду.
При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.
При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.
У постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/18279/19 зроблено висновок про те, що під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.
У даних правовідносинах АТ «СГ «ТАС» після виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 набуло права регресної вимог до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивачем вірно було обрано спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду із позовом про стягнення в порядку ст. 1191 ЦК України.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачем було виплачено страхове відшкодування, а тому останнє набуло права регресної вимоги до відповідача.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3328,00 грн.
Керуючись статтями 979, 1187, 1191 ЦК України, 2, 4, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 131, 133, 141, 142, 211, 223, 244, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в інтересах якого діє представник Сечко Сергій Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, код ЄДРПОУ 30115243, п/р НОМЕР_2 , в АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 160000 (сто шістдесят тисяч) грн 00 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Повне найменування сторін:
Позивач: приватне акціонерне товариствоа «Страхова група «ТАС», адреса: 03062, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, код ЄДРПОУ 30115243, п/р НОМЕР_2 , в АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя А.М. Проценко