ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"08" липня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1560/26	
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження 
справу № 916/1560/26
за позовом Фізичної особи-підприємця Кайнової Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
до відповідача Фізичної особи-підприємця Василенка Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ); 
про стягнення 259 471,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2026 Фізична особа-підприємець Кайнова Тетяна Олександрівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Василенка Олексія Олексійовича, в якій просить суд стягнути з відповідача 259 471,24 грн. заборгованості, у тому числі 168 000 - заборгованості з орендної плати та 91 471,24 грн. -заборгованості по відшкодуванню витрат за комунальні послуги, а також суму судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нерухомого майна від 01.03.2025 в частині здійснення оплати за користування об`єктом оренди за період з 01.11.2025 по 31.01.2026 та відшкодуванню витрат за комунальні послуги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2026 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1560/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Згідно ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офі-ційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуван-ням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (мо-дулів). 
Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у спра-вах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Елек-тронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законо-давством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).
Ухвала Господарського суду Одеської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 916/1560/26 від 04.05.2026 була надіслана представнику позивача та відповідачу до їх електронних кабінетів та доставлена 04.05.2026 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронних документів (а.с. 35-36).
Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, в силу вищенаведених положень законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Відповідно до п., п. 3 та 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Таким чином, враховуючи введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.10.2024, зареєстрованого в Державному реєстрі майнових прав на нежитлове майно за №246 та витягу з державного реєстру речових прав №400123722 від 21.10.2024, Кайновій Т.О. на праві власності належить станція технічного обслуговування автомобілів з авто мийкою «АЛЄКС» під літ «А, а», загальною площею 206,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Гонтаренко, 2-в.
01.03.2025 між ФОП Кайновою Тетяною Олександрівною (орендодавець) та ФОП Василенко Олексієм Олексійовичем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, а саме: станцію технічного обслуговування з автомобілів з авто мийкою «АЛЕКС», загальною площею 206,9 кв.м., що розташована за адресою: Україна, Одеська обл., Лиманський р-н, вул. Гонтаренко, 2-В, на першому та другому поверхах двухповерхової нежитлової будівлі, відповідно до план-схеми, яка являється невід`ємною частиною даного договору (далі - приміщення).
Згідно п. 1.3 договору, орендодавець передає орендарю приміщення протягом одного календарного дня з моменту підписання договору.
Термін оренди за цим договором діє до 01 березня 2026 року (п. 1.4 договору).
Відповідно до п. 1.5 договору, орендар зобов`язується використовувати приміщення для здійснення господарської (комерційної) діяльності з надання послуг технічного обслуговування автотранспортних засобів, миття автотранспортних засобів; полірування та надання аналогічних послуг, що стосується автотранспортних засобів.
До відносин сторін за даним договором не застосовуються норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (п. 1.8 договору).
Згідно п. 2.3 договору, передача в оренду приміщення не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на приміщення. Орендар лише користується ним протягом всього строку оренди.
Відповідно до п. 2.6 договору, приміщення з майном (електротехнічним обладнанням) вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання акту приймання-передачі про його фактичне повернення. Приміщення та майно (електротехнічне обладнання) повертається у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Фактичне повернення приміщення з майном (з електротехнічним обладнанням) з оренди орендар зобов`язаний здійснити в строк не пізніше 1 (одного) календарного дня з дня припинення дії договору.
Згідно п. 3.1 договору, за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцеві щомісячну оренду плату. Орендна плата, а також інші платежі передбачені договором, сплачується орендарем в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця 
Щомісячний розмір орендної плати становить 56 000 грн. без ПДВ (п. 3.2 договору).
У п. 3.3 договору визначено, що оплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно не пізніше 20 числа місяця, за який проводиться оплата.
Відповідно до п. 3.6 договору, витрати за комунальні та інші супутні послуги, що виникли у зв`язку з користуванням приміщенням не включаються у суму щомісячної орендної плати.
Згідно п. 3.8 договору, орендодавець не несе відповідальність за борги орендаря по експлуатаційним послугам. Якщо після передачі орендарю приміщення в оренду, орендар не буде сплачувати вартість експлуатаційних послуг, що призведе до виникнення заборгованості (боргів) за такі послуги, орендодавець має право без будь-якого повідомлення відключити орендаря від відповідних інженерних мереж.
Відповідно до п. 3.10 договору, орендар зобов`язаний щомісяця самостійно сплачувати витрати за використані комунальні послуги (електропостачання, водопостачання та водовідведення, тощо) під час використання наданого в оренду приміщення.
У разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату та інші платежі передбачені договором до дня фактичного повернення приміщення орендодавцю (п. 3.11 договору).
Згідно пп. 4.3.3 п. 4.3 договору, орендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до умов договору.
Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами. Припинення дії договору не звільняє жодну зі сторін від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії договору (п. 7.1 договору).
Згідно п. 7.2 договору, договір може бути змінений, доповнений або достроково припинений за письмовою взаємною згодою сторін.
Відповідно до п. 7.4 договору, договір припиняє свою дію, зокрема, на вимогу орендодавця, у випадках прямо передбачених договором.
Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір, якщо Орендар заборгував сплату орендної плати, комунальних послуг, інших платежів, більш ніж на 10 днів (відрахування цього строку провадиться згідно умов п. 3.3. цього договору) (п. 7.5.2 договору).
Відповідно до п. 9.3, 9.6 договору, орендодавці можуть здійснювати направлення повідомлень (рахунків, листів інших документів) орендарю на електрону адресу (пошту) орендаря, що зазначена у договорі. Електронна пошта орендаря: vaskenis9@gmail.com.
Додатком № 1 до договору є план-схема приміщення.
Позивач зазначає, що в порушення умов договору оренди нерухомого майна від 01.03.2025, відповідач систематично не сплачував орендну плату та комунальні послугу за користування об`єктом оренди, у зв`язку з чим, за період з 01.11.2025 по 31.01.2026 за останнім виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 168 000 грн. та за комунальні послуги.
Враховуючи зазначене, 17.01.2026 позивачем на електронну пошту (vaskenis9@gmail.com) відповідача було направлено лист-повідомлення, яким проінформовано орендаря, що станом на дату відправлення повідомлення орендна плата не сплачується з 01.11.2025, що є істотним порушенням умов договору та сума боргу за останнім за період з 01.11.2025 по 31.01.2026 складає 168 000 грн. У зв`язку з зазначеним, позивач повідомив орендаря про розірвання договору в одностороннього порядку та вимагав звільнити орендоване приміщення і погасити виниклу заборгованість по дату фактичного повернення приміщення.
02.02.2026 між ФОП Кайновою Тетяною Олександрівною та ФОП Василенко Олексієм Олексійовичем було складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення у зв`язку з припиненням договору оренди, відповідно до п. 1 якого, у зв`язку з припиненням договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2025, орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення, а саме: станцію технічного обслуговування з автомобілів з авто мийкою «АЛЕКС», загальною площею 206,9 кв.м., що розташована за адресою: Україна, Одеська обл., Лиманський р-н, вул. Гонтаренко, 2-В, на першому та другому поверхах двухповерхової нежитлової будівлі.
Згідно п. 5 акту, сторони підтверджують, що станом на дату підписання цього акту за орендарем наявна заборгованість за договором оренди у розмірі 168 000 грн. та заборгованість за комунальними платежами. Показники світла - 495813, води - 2470.
Відповідповідно до п. 6 акту, орендар визнає зазначену заборгованість та зобов`язується сплатити її у повному обсязі на користь орендодавця у строк до 01 квітня 2026 р.
У разі несплати заборгованості у встановлений строк орендодавець має право на її стягнення у судовому порядку (п. 7 акту).
Матеріали справи також містять: рахунок №483/25/02 від 01.03.2026 на оплату послуг електричної енергії за лютий 2026 р. на суму 62 768,21 з ПДВ; рахунок-розшифровку №483/25/02 від 01.03.2026; рахунок №40250140630397 від 20.02.2026 за послуги з розподілу електричної енергії за лютий 2026 р. на суму 28 703,03 грн.; платіжну інструкцію №2582586637.1 від 20.03.2026 на суму 62 768,21 грн. (платник - ФОП Кайнова Т.О., призначення платежу: «сплата по рахунку № 483/25/02»); платіжну інструкцію №15827890311 від 20.03.2026 на суму 28 703,03 грн. (платник - ФОП Кайнова Т.О., призначення платежу: «згідно рахунку НОМЕР_3 за лютий 2026 р. Кр №571000040475»).
З огляду на несплату орендарем заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 01.03.2025, ФОП Кайнова Т.О. і звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 168 000 - заборгованості з орендної плати та 91 471,24 - заборгованості по відшкодуванню витрат за комунальні послуги.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як встановлено судом, 01.03.2025 між ФОП Кайновою Тетяною Олександрівною (орендодавець) та ФОП Василенко Олексієм Олексійовичем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, згідно п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, а саме: станцію технічного обслуговування з автомобілів з авто мийкою «АЛЕКС», загальною площею 206,9 кв.м., що розташована за адресою: Україна, Одеська обл., Лиманський р-н, вул. Гонтаренко, 2-В, на першому та другому поверхах двухповерхової нежитлової будівлі, відповідно до план-схеми, яка являється невід`ємною частиною даного договору.
Відтак, укладений між учасниками справи договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак підпадає під правове регулювання пар. 1 глави 58 ЦК України.
Згідно з приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно до п. п. 1, 2 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Так, згідно п. 3.1, 3.2 договору передбачено, що за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцеві щомісячну оренду плату. Орендна плата, а також інші платежі передбачені договором, сплачується орендарем в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця. Щомісячний розмір орендної плати становить 56 000 грн. без ПДВ.
У п. 3.3 договору визначено, що оплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно не пізніше 20 числа місяця, за який проводиться оплата.
В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
При цьому, як встановлено судом, відповідач у строк, встановлений п. 3.3 договору, не сплачував орендну плату за користування об`єктом нерухомого майна за період з 01.11.2025 по 31.01.2026, з огляду на що за останнім виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 168 000 грн.
Враховуючи зазначене, 17.01.2026 позивачем на електронну пошту (vaskenis9@gmail.com) відповідача було направлено лист-повідомлення, згідно якого позивачем було повідомлено орендаря про розірвання договору в одностороннього порядку, з огляду на неналежне виконання останнім умов договору в частині здійснення оредної оплати за користування об`єктом нерухомого майна. 
Згідно п. 7.5.2 договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір, якщо орендар заборгував сплату орендної плати, комунальних послуг, інших платежів, більш ніж на 10 днів (відрахування цього строку провадиться згідно умов п. 3.3. цього договору).
Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Таким чином, суд доходить висновку, що договір оренди нерухомого майна від 01.03.2025 розірвано з 17.01.2026 р., з огляду на порушення відповідачем умов договору в частині здійснення оредної оплати.
Водночас, як встановлено судом, 02.02.2026 між ФОП Кайновою Тетяною Олександрівною та ФОП Василенко Олексієм Олексійовичем було складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення у зв`язку з припиненням договору оренди, відповідно до п. 1 якого, у зв`язку з припиненням договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2025, орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення, а саме: станцію технічного обслуговування з автомобілів з авто мийкою «АЛЕКС», загальною площею 206,9 кв.м., що розташована за адресою: Україна, Одеська обл., Лиманський р-н, вул. Гонтаренко, 2-В, на першому та другому поверхах двухповерхової нежитлової будівлі.
Згідно п. 5 зазначеного акту, сторони підтвердили, що станом на дату підписання цього акту за орендарем наявна заборгованість за договором оренди у розмірі 168 000 грн. 
При цьому, згідно п. 6 вказаного акту, орендар визнав зазначену заборгованість та зобов`язався сплатити її у повному обсязі на користь орендодавця у строк до 01 квітня 2026 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Разом з тим, жодних доказів здійснення відповідачем повної або часткової оплати зазначеної заборгованості за договором оренди оренди нерухомого майна від 01.03.2025 позивачем не надано та матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ФОП Кайнової Тетяни Олександрівни в частині стягнення з відповідача 168 000 грн. - заборгованості з орендної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача 91 471,24 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат за комунальні послуги, суд зазначає наступне.
Так, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині відшкодування витрат за комунальні послуги, позивачка зазначає, що оскільки відповідач у встановлений строк (до 01.04.2026) заборгованість по комунальним послугам не погасив, остання самостійно сплатила постачальникам виниклу заборгованість за електричну енергію у загальному розмірі 91 471,24 грн., з яких: 62 768,21 грн. - заборгованість за поставку активної електричної енергії та 28 703,03 - заборгованість за надані послуги з розподілу електричної енергії.
На підтвердження зазначеного до позовної заяви позивачкою додано: рахунок №483/25/02 від 01.03.2026 на оплату послуг електричної енергії за лютий 2026 р. на суму 62 768,21 з ПДВ; рахунок-розшифровку №483/25/02 від 01.03.2026; рахунок №40250140630397 від 20.02.2026 за послуги з розподілу електричної енергії за лютий 2026 р. на суму 28 703,03 грн.; платіжну інструкцію №2582586637.1 від 20.03.2026 на суму 62 768,21 грн. (платник - ФОП Кайнова Т.О., призначення платежу: «сплата по рахунку № 483/25/02»); платіжну інструкцію №15827890311 від 20.03.2026 на суму 28 703,03 грн. (платник - ФОП Кайнова Т.О., призначення платежу: «згідно рахунку НОМЕР_3 за лютий 2026 р. Кр №571000040475»).
Відповідно до п. 3.10 договору, орендар зобов`язаний щомісяця самостійно сплачувати витрати за використані комунальні послуги (електропостачання, водопостачання та водовідведення, тощо) під час використання наданого в оренду приміщення.
Як вбачається з наданих позивачкою доказів, ТОВ «Південь Енерго Транзит» було виставлено ФОП Кайновій Т.О. рахунок №483/25/02 від 01.03.2026 на оплату послуг електричної енергії за лютий 2026 р. на суму 62 768,21 з ПДВ.
Згідно рахунку-розшифровки №483/25/02 від 01.03.2026, адреса обліку електричної енергії - с. Крижанівка, вул. Гонтаренко, буд. 2 В, всього споживання за лютий 2026 р. складає 4 874 кВт год.
Також, вбачається, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було виставлено ФОП Кайновій Т.О. рахунок №40250140630397 від 20.02.2026 за послуги з розподілу електричної енергії за лютий 2026 р. на суму 28 703,03 грн.
В свою чергу, ФОП Кайновою Т.О. було сплачено зазначені рахунки, що підтверджується платіжними інструкціями: №2582586637.1 від 20.03.2026 на суму 62 768,21 грн., №15827890311 від 20.03.2026 на суму 28 703,03 грн.
Разом з тим, як вище встановлено судом, 02.02.2026 за актом приймання-передачі нежитлового приміщення ФОП Василенко О.О. було повернуто ФОП Кайновій Т.О. орендоване приміщення.
Згідно п. 3.11 договору, у разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату та інші платежі передбачені договором до дня фактичного повернення приміщення орендодавцю.
При цьому, з наданих позивачкою доказів неможливо встановити, що саме відповідачем за один день користування орендованим приміщення у лютому 2026 було спожито обсяг електричної енергії у розмірі 4 874 кВт год. або навіть частину такого обсязу. 
Зазначені в акті приймання передачі показники світла (495813) наведеного також не дозвляють встановити.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що з 02.02.2026 об`єкт оренди вже був повернутий орендарем його власнику за актом приймання-передачі нежитлового приміщення та, відповідно, орендоване майно вибуло з володіння та користування ФОП Василенко О.О., господарський суд доходить висновку про недоведеність позивачкою факту наявності у відповідача заборгованості за комунальні послуги у розмірі 91 471,24 грн., з огляду на що, позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, натомість висновки суду мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги зі стягненням з відповідача на користь позивача 168 000 - заборгованості з орендної плати.
На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витраті щодо сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, визначеного частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" враховуючи подання позовної заяви позивачем у електронній формі з використанням системи "Електронний суд".

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Василенка Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Кайнової Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 168 000 (сто шістдесят вісім тисяч) грн - заборгованості з орендної плати, та 2 015 (дві тисячі п`ятнадцять) грн. 99 коп. - витрат по сплаті судового збору.
3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко