Справа № 128/4144/23

РІШЕННЯ
Іменем України

17.09.2026 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Васильєвої Т.Ю., 
секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:
Позивачка  ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.05.2023 приблизно о 11:30 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Дачній у смт. Стрижавка Вінницького району, неподалік будинку № 19, з необережності, що виразилося кримінальною протиправною самовпевненістю, з порушенням вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі проїжджої частини у лівий кювет, де відбулось зіткнення автомобіля із деревом. Внаслідок ДТП пасажири вищевказаного автомобіля, а саме: ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримали тілесні ушкодження. Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правовопрушення за ст. 124 КУпАП. 
ОСОБА_1 з 22.05.2023 по 31.05.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні, а її син ОСОБА_3 з 22.05.2023 по 31.05.2023 не відвідував навчальний заклад «Мізяківсько-Хутірський ліцей», крім того, з дитиною протягом літніх канікул працював практичний психолог закладу. У зв`язку з цим, позивачка понесла значні фінансові затрати на відновлення свого здоров`я та здоров`я дитини. 
Розмір майнової шкоди позивачка визначила в сумі 11 444, 00 грн, з яких 6 444, 00 грн витрат на лікування від травм, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та 5 000, 00 грн витрат на правову допомогу. Моральну шкоду позивачка оцінює в розмірі 50 000, 00 грн, оскільки хвилювання та думки про те, як відновити своє здоров`я та здоров`я дитини тримають її постійно в нервовій та психологічній напрузі, що відповідно вплинуло на відносини в родині та змінило її власне життя в емоційному стані.
З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, які прийняті судом до розгляду в даній справі ухвалою суду від 15.06.2026, позивачка зазначає, що під час підготовчого засідання з відзиву на позовну заяву дізналась, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія та власника транспортного засобу була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс №AT2442932. На звернення ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова група «ТАС» стосовно проведення страхового відшкодування за лікування травм, завданих їй та її неповнолітньому сину внаслідок ДТП, в січні 2025 року ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» частково відшкодувала матеріальну та моральну шкоду. ОСОБА_1 було відшкодовано витрати на лікування з приводу отриманих травм під час ДТП в розмірі 337, 05 грн (321, 00 грн витрати пов`язані з лікуванням та 16,05 грн розмір моральної шкоди), а також витрати на лікування з приводу отриманих травм під час ДТП її сином ОСОБА_3 в розмірі 1 680, 00 грн (1 600, 00 грн витрати на лікування та 80, 00 грн розмір моральної шкоди). Тому позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 9 523, 00 грн, що становить 4 523, 00 грн - кошти потрачені на лікування, 5 000, 00 грн - вартість правової допомоги, та завдану моральну шкоду в розмірі 49 983, 95 грн, що разом становить 59 506, 95 грн (а.с. 163 - 164).
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що позовні вимоги до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у зазначеному процесі, яким має бути Акціонерне товариство Страхова група «ТАС» (приватне), де була застрахована цивільно-правова відповідальність водія та власника транспортного засобу. Пасажирам автомобіля було завдано легких тілесних ушкоджень, відповідно до страхового полісу, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого 260 000 грн та за шкоду заподіяну майну потерпілого 130 000 грн. Таким чином, поліс страхування цивільно-правової відповідальності водія та власника транспортного засобу повністю задовольняє вимоги позивачки. Та за наслідком зменшення позивачкою позовних вимог представник відповідача подав заяву, в якій, крім іншого, зазначив, що відповідач зменшені позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 4 523 грн вказаних позивачкою матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням внаслідок ДТП.
В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Чернюк С.С. подала до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила провести без участі позивача та його представника, зменшені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Цепляєв С.В. також подав до суду заяву, відповідно до якої просив проводити судові засідання без участі відповідача та його представника, позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 4 523 грн на відшкодування матеріальної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Згідно копії постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 08.08.2023, судом встановлено, що ОСОБА_2 21.05.2023 о 11:30 год. в смт. Стрижавка по вул. Дачній Вінницького району Вінницької області, керуючи транспортним засобом «PEUGEOT PARTNER», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїжджої частини у кувет, допустивши зіткнення з деревом, чим порушив п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с. 10 - 11).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.10.2015 виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області серії НОМЕР_3 (а.с. 17).
На підтвердження отримання травм та здійснення витрат на їх лікування позивачкою надано копію виписки № 7736 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 21.05.2023, де у неї діагностовано сполучну травму тіла, забій грудної клітки, забій поперекового відділу хребта, забій, садно лівої гомілки, забій лівої гомілки, копію довідки № 2962, виданої КНП «ВОДКЛ ВОР» травмпункт, від 21.05.2023, де ОСОБА_3 діагностовано забійну рану тім`яної ділянки, забій лівого колінного суглоба, хірургічної патології не виявлено, копію заключення ТОВ «Євромедсервіс» кабінету комп`ютерної та магнітно-резонансної томографії від 21.05.2023, де в ОСОБА_3 ознак порушення цілісності кісток черепа, оболонкових та внутрішньомозкових гематом головного мозку на момент обстеження не виявлено, копію дослідження № 57125 від 23.05.2023, за яким ОСОБА_1 проведено МСКТ шийного відділу хребта та лівого колінного суглобу, а також копії товарних та фіскальних чеків щодо придбання ліків, товарів медичного призначення та проходження платних медичних оглядів та обстежень (а.с. 16, 19, 20, 33, 13, 21 - 24).
Відповідно до копії довідки від 22.08.2023, виданої директором Комунального закладу «Мізяківсько-Хутірського ліцею Вінницького району Вінницької області», ОСОБА_3 , учень 2 класу, був відсутній на навчальних заняттях з 22.05.2023-31.05.2023. Протягом літніх канікул з дитиною працював практичний психолог закладу (а.с. 18).
Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2023, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023020050000280 від 21.05.2023 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено, що за наслідком ДТП ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження, що спричнили короткочасний розлад здоров`я, а ОСОБА_3 - легкі тілесні ушкодження (а.с. 31 - 32).
Відповідно до копії перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс № АТ2442932 на транспортний засіб «PEUGEOT PARTNER» д.н.з. НОМЕР_2 на 21.05.2023 є діючим, страхова компанія АТ "СГ "ТАС" (приватне) (а.с. 72).
Згідно копії листа АТ "СГ "ТАС" (приватне) від 31.01.2025, адресованого ОСОБА_4 , страховою компанією прийнято рішення про страхове відшкодування на її користь в розмірі 337, 05 грн, з яких відшкодування, пов`язане з лікуванням потерпілого, становить 321, 00 грн, відшкодування моральної шкоди становить 16, 05 грн (а.с. 165).
Згідно копії листа АТ "СГ "ТАС" (приватне) від 31.01.2025, адресованого ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , страховою компанією прийнято рішення про страхове відшкодування в розмірі 1 680 грн, з яких відшкодування, пов`язане з лікуванням потерпілого, становить 1 600 грн, відшкодування моральної шкоди становить 80, 00 грн (а.с. 166).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. 
Відповідно до роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Враховуючи, що відповідач визнає заявлені вимоги про відшкодування майнової шкоди в розмірі 4 523, 00 грн, що перевищує страхову виплату позивачці, тобто визнає їх фактичне понесення позивачкою та такі витрати обгрунтовані необхідністю лікування в зв`язку з отриманими внаслідок ДТП травмами, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 4 523, 00 грн.
Щодо заявленої позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним з способів захисту цивільних прав та інтересів (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з положенням частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року, Справа № 752/17832/14-ц (Провадження № 14-538цс19) було сформульовано наступний правовий висновок: "Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення."
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, §62, 12.07.2007). 
У практиці Європейського Суду з прав людини береться до уваги різні обставини, що спричинили заподіяння моральної шкоди, зокрема, незручності, викликані негативним впливом на здоров`я; стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго (рішення ЄСПЛ у справі «Лопес Остра проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року); психічне напруження (рішення ЄСПЛ у справі «Цимерман і Штайнерн проти Швейцарської Конфедерації» від 13 липня 1983 року); розчарування (рішення ЄСПЛ у справі «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року) тощо.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Визначаючи розмір завданої позивачці моральної шкоди, суд враховує, що матеріалами справи доведено заподіяння їй діями відповідача легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та заподіяння її сину легких тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим вона пережила фізичний біль та душевні страждання в зв`язку із заподіянням шкоди їй та її дитині.
Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи ступінь тілесних ушкоджень та необережну форму вини відповідача, суд вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 50 000 грн є завищеним, а тому, на переконання суду, розумним та справедливим розміром відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, буде сума 5 000гривень, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за вирахуванням сплаченого страховою компанією позивачці відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 16, 05 грн, який позивачкою не оспорюється, що становить 4 983, 95 грн.
В частині заявленої позивачкою до стягнення як завданої майнової шкоди внаслідок ДТП вартості витрат на правову допомогу, суд зауважує, що порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу встановлено цивільним процесуальним законодавством та за своєю суттю вони не є майновою шкодою, завданою діями відповідача, а тому як позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Питання стягнення з відповідача судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, вирішується в порядку ст.ст. 133 - 142 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі закону, а понесені нею витрати на правову допомогу, які доведено наданими доказами (а.с. 3, 14 - 15), згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 798, 81 грн (5 000, 00/59 506, 95 грн * 9 506, 95 грн).
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 76-81, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 4 523, 00 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 4 983, 95 грн на відшкодування завданої моральної шкоди
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 798, 81 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Повний текст рішення складено 17.09.2026.

Суддя: