Справа № 572/3020/26
1-кп/572/461/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області 
 
одноособово суддя ОСОБА_1 
 
при секретарі ОСОБА_2 ,
 
з участю прокурора ОСОБА_3 , 
 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026181200000154 від 17 квітня 2026 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією, механіка-водія в/ч НОМЕР_1 , солдата, раніше неодноразово судимого, востаннє засудженого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2025 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт;
 
про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, -

 
В С Т А Н О В И В :

На підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІ від 25.03.1992, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, ОСОБА_4 30 червня 2024 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації.
 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №3 від 28.09.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду механіка водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, у зв`язку із цим його визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
 
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24.02.2022, введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та триває по даний час.
 
Солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
 
17 квітня 2026 року біля 11 години військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_4 , перебуваючи на прилеглій території поблизу магазину «Акцент» що в м. Сарни Рівненської області по вул. Гетьманській, 10, виявив сумку синього кольору, належну ОСОБА_5 .
 
В умовах воєнного стану ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, викрав належну ОСОБА_5 сумку синього кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 41 850 (сорок одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень та 2 (два) долари США, що згідно курсу НБУ станом на 17.04.2026 становить 87 грн 20 коп., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на суму 41 937 (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 20 (двадцять) копійок.
 
Крім цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення будь-якого майна із сумки потерпілої, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав із сумки дві платіжні банківські картки, одна з яких обслуговується в АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_3 , інша - в АТ КБ “UkrEximBank” за номером НОМЕР_4 , які є персоніфікованими пластиковими картками та надають їх власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматах та відповідно до пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційними електронними платіжними документами, тримачем яких є ОСОБА_5 . 
 
Продовжуючи свій намір, спрямований на викрадення будь-якого майна із сумки потерпілої, ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав посвідчення водія, видане 10.04.2003 ДАІ ГУ-УМВС України в м. Сарни Рівненської області на ім`я ОСОБА_5 серії РВА №148204, яке відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, та є документом, що надає право на керування транспортними засобами відповідних категорій, видається у встановленому законом порядку територіальним сервісним центром МВС України, викрадення якого суттєво ускладнює реалізацію потерпілою своїх прав, свобод та законних інтересів. 
 
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся, повно та детально дав показання про обставини, викладені вище.
 
Суд на підставі частини третьої ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження інших доказів щодо обставин справи, оскільки такі обставини ніким не оспорювались. 
 
Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом.
 
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження військової служби – негативно, як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, як обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів.
 
Покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, слід призначити у виді обмеження волі та позбавлення волі за кожен із вчинених кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 70 КК України покарання слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
 
З урахуванням вчинення кримінальних правопорушень після постановлення вироку до повного відбуття покарання остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:
 
ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
 
ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
 
ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
 
На підставі ст. 71, 72 КК України ОСОБА_4 до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком від 13 серпня 2025 року Сарненського районного суду Рівненської області і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів. 
 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після звернення вироку до виконання.
 
Після набрання вироком законної сили речові докази – грошові кошти в сумі 41 850 (сорок одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень, 2 (два) долари США, платіжні банківські картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; посвідчення водія серії НОМЕР_5 залишити ОСОБА_5 , документи – два DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження. 
 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
 
На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

 
Суддя:       ОСОБА_1