ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 210/7232/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамента патрульної поліції на рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08 січня 2026 року (суддя Вікторович Н.Ю.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрал поліції Кобець Івана Олександровича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департамента патрульної поліції, в якому просив суд:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6040150 від 29.10.2025 року, винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрал поліції Кобець І.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2025 відносно нього інспектором полку патрульної поліції 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кобець І.О. було винесено постанову серії ЕНА №6040150 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн, у зв`язку з тим, що він нібито керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2024 року у справі № 171/2568/24, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Оскаржувану постанову вважає протиправною, незаконною, винесеною інспектором за відсутності в його діях події та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та без доведення його вини належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами, за результатами неповного, суб`єктивного та упередженого розгляду справи без встановлення її фактичних обставин. ОСОБА_1 вказував, що про наявність постанови суду від 02.12.2024 року, згідно якої він був позбавлений прав керування транспортними засобами, останній дізнався лише тоді коли 29.10.2025, був зупинений працівниками патрульної поліції, які в свою чергу повідомили йому про наявність вищевказаної постанови. Не зважаючи на усі наведені ним доводи з приводу незгоди з інкримінованим йому інспектором порушенням ПДР України, останній усі ці доводи позивача проігнорував, доказів вчинення порушення не надав та виніс оскаржувану постанову.
Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08.01.2026 року позовні вимоги позивача задоволено. 
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НА №6040150 від 29.10.2025 року, винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Кобець Іваном Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП закрито.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2024 року у справі № 171/2568/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (постанова набрала законної сили 13.12.2024). про наявність постанови позивач був обізнаний, адже у ній вказано, що в суд ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи не подавав, а відтак суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Апелянт вказує, що після зупинки поліцейським 29.10.2025 транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 йому одразу були повідомлені причини зупинки, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що останній позбавлений права керування за ч.1 ст. 130 КУпАП постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, яка набрала законної сили 13.12.2024 року. Позивач під час спілкування не заперечував факт керування транспортним засобом.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.10.2025 о 10:50 год. поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Кобець І.О. винесено постанову серії ЕНА №16040150 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. в дохід держави, у зв`язку з порушенням п.2.1 «а» ПДР України – керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.
У постанові зазначено, що 29.10.2025 о 10:50 год. ОСОБА_1 рухаючись по Нікопольському шосе, 5Б, керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом на підставі постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2024 року по справі 171/2568/24. Відповідно до копії постанови, ОСОБА_1 з нею ознайомився, її підписав та отримав копію, що підтверджується відміткою на постанові. 
У матеріалах справи наявний відеозапис події 29.10.2025 року щодо зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Згідно відеозапису, ОСОБА_1 повідомляє інспекторам патрульної поліції, що не обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами, не заперечує, що 29.10.2025 о 10:50 год. ОСОБА_1 рухаючись по Нікопольському шосе, 5Б, керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 1.10. ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.1. «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно приписів ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засіб є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).
Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.
А саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»)
При цьому відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 317 та 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Судом встановлено, що постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2024 у справі № 171/2568/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постанова набрала законної сили 13.12.2024. У постанові йдеться мова, що в суд ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи не подавав, а відтак суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Постанова набрала законної сили 13.12.2024.
Отже, відповідно до змісту постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2024 у справі № 171/2568/24 ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у спірному випадку є доведеним факт керування позивачем транспортним засобом, який був позбавлений права керування транспортним засобом у встановленому законом порядку.
Доводи позивача про його необізнаність щодо розгляду справи про позбавлення права керування транспортним засобом та не отримання копії постанови у вказаній справі, колегія суддів не приймає, з таких підстав.
Колегія суддів зазначає, що позивач знав про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, про що зазначалося раніше, не був позбавлений можливості цікавитись, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, а також результатами такого розгляду. Крім того, копія постанови у справі 171/2568/24 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.12.2024.
Отже, після складання відносно позивача протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він повинен був передбачати наслідки скоєного правопорушення та вид відповідальності, і, в свою чергу, діяти обачно, не допускаючи неправомірної поведінки. З цією метою позивач мав добросовісно користуватися наданими процесуальними правами та проявляти належну зацікавленість у подальшому розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що ним не було дотримано.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Таким чином колегія суддів вважає, що позивач знаючи, що відносно нього складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, не цікавився перебігом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він повідомлений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.
З наведених підстав колегія суддів визнає помилковими висновки суду першої інстанції щодо необізнаності позивача про те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами за рішенням суду, з посиланням суду першої інстанції на відомості автоматизованої системи виконавчих проваджень.
Враховуючи встановлені обставини, оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції задовольнити.
Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрал поліції Кобець Івана Олександровича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров