Номер провадження: 33/813/1218/26
Номер справи місцевого суду: 510/2394/25 
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., 
за участю:
секретаря судових засідань – Тьосової Я.В.,
прокурора – Щербіни Н.М.,
захисника – Златі Д.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду м.Одеси від 28.04.2026 року, якою: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Рені Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,
встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави та стягнуто судовий збір у сумі 650,60 грн. 
Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського – водія логістики ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п.«з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ від 14.10.2014р. №1700-VІІ «Про запобігання корупції», в порушення ч.1 ст. 45 Закону, невчасно, без поважних причин, 27.09.2024 року подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 
Апелянт посилається на те, що строк передбачений ст.38 КУпАП необхідно відраховувати з 27.05.2025 року, оскільки саме ця дата є строком виявлення правопорушення, коли Національною поліцією України отримано повідомлення від НАЗК про несвоєчасне подання декларації за 2022 рік. Вказує, що національне законодавство не містить чітких та точних норм, які б визначали поняття «момент виявлення правопорушення», тому суд повинен був застосувати найбільш сприятливе для особи тлумачення закону. 
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення; апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Висновок місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, апелянтом не оскаржуються. 
Оцінюючи доводи апелянта стосовно того, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст.38 КУпАП, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Так, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.
У даній справі ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п.«з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ від 14.10.2014р. №1700-VІІ «Про запобігання корупції», в порушення ч.1 ст.45 Закону, невчасно, без поважних причин, 27.09.2024 року подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.
Апеляційний суд враховує, що 12.10.2023 року набрав чинності Закон України №3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (далі – Закон), яким відновлено декларування та функції НАЗК.
Кампанія декларування за 2021-2022 роки тривала до 31.01.2024 року. До зазначеної дати декларанти мали подати декларації за звітні періоди 2021-2022 років, у тому числі для проведення спецперевірок, крім тих осіб, які подали їх добровільно раніше. 
Із матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення ч.1 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 27.09.2024 року, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суд зауважує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є триваючим. Початковим моментом триваючого правопорушення є діяння особи, коли винувата особа не виконує покладеного на неї обов`язку або виконує його неповністю чи неналежним чином. Триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов`язків.
Водночас початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.
На думку апеляційного суду, в даній справі, датою виявлення правопорушення є 29.05.2025 року, зокрема день, коли Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України отримав від Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) повідомлення про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування (а.с.13). 
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений 14.11.2025 року (а.с.2-11).
Матеріали справи за вказаним протоколом надійшли до місцевого суду 25.11.2025 року (а.с.51). 
Оскаржувана постанова ухвалена місцевим судом 28.04.2026 року.
Таким чином, на думку суду, в даній справі, станом на 28.04.2026 року, закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення з дати виявлення правопорушення – 29.05.2025 року. 
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі №149/2498/17, відповідно до якого днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
Також апеляційний суд зауважує, що строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.
Слід також зазначити, що встановлення законодавцем обмеженого строку притягнення до відповідальності є однією із умов дисциплінування суб`єкта владних повноважень для належного виконання законодавчо визначених обов`язків.
Під час розгляду даної справи апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) відповідно до якого, строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що на момент ухвалення місцевим судом оскаржуваної постанови закінчився визначений ст.38 КУпАП шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення. 
Пунктом 2 ч.8 ст.294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
З огляду на встановлені обставини апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Ренійського районного суду Одеської області, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень – скасувати.
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП – закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський