Справа № 373/3905/25
Провадження № 2/373/605/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2025 року представник позивача в особі директора Жабченко Т.М. звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019 у загальному розмірі 12529,56 грн, а також судових витрат: судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 09.10.2019 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2026527502, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами, інші платежі визначені договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, у порядку, передбаченому умовами кредитного договору. 
20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 20/08/21. Відповідно до умов договору факторингу права вимоги за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019 укладеного між ТОВ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до позивача. 
За доводами позивача, відповідачем заборгованість не погашено, проценти за користування кредитними коштами та інші платежі визначені договором не сплачуються, у зв`язку з чим виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 12529,56 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 9473,93 грн; заборгованість за відсотками – 1,54 грн; заборгованість по комісії – 3054,09 грн. 
Позивач, як новий кредитор, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019 у розмірі 12529,56 грн.
Ухвалою суду від 23.01.2026 у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Ухвалою суду від 23.01.2026 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ «ОТП БАНК» інформацію, що є банківською таємницею, а саме виписку по рахунку відповідача за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019 та розрахунок заборгованості.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання, встановленою судом відповідно до інформації ЦНАП Переяславської міської ради. Поштове відправлення повернулось до суду без вручення адресату з відміткою «Адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи у суді.
Відзив на позов відповідач не надав, інших заяв та клопотань від нього також не надходило. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Статтями 76-79 ЦПК України врегульовано, що доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.10.2019 ОСОБА_1 подав до АТ «ОТП БАНК» Анкету-заяву на отримання кредиту в розмірі 12185,00 грн для придбання товарів та послуг, строком користування 24 місяці. Цією Анкетою-заявою позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Тарифами банку та приєднується до договору про порядок підписання правочинів, що розміщені на сайті Банку.
09.10.2019 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2026527502, відповідно до умов якого (розділ 1) загальний розмір кредиту становить 12185,00 грн, що включає 11795,00 грн на придбання товару у продавця ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» та 390,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга: «СМС+Довідка». 
Умовами договору п. 1.2 встановлено розмір процентів за користування кредитом, що становить 0,01 % річних.
Відповідно до п. 1.3 Договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до договору.
Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару (п. 1.4 Договору).
Перед укладенням кредитного договору на сприятливих умовах, відповідач був ознайомлений з інформацією викладеною у паспорті споживчого кредиту необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення договору, а також вона була ознайомлена з правилами кредитування та тарифами банку, що є невід`ємною частиною договору, та які розміщені на офіційному сайті банку та зобов`язався неухильно їх виконувати, що врегульовано п. 1.5 Договору.
Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 2026527502 від 09.10.2019 сторони узгодили Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, в якому зазначено строк кредитування 24 місяці, загальну вартість кредиту 15841,56 грн, щомісячний платіж у розмірі 661,00 грн, останній платіж у розмірі 638,56 грн. Графіком платежів також передбачено платежі за надані додаткові послуги банку згідно з Тарифами (щомісячна комісія) за період з 11.01.2021 по 09.10.2021 всього десять платежів по 365,55 грн щомісячно.
Свої зобов`язання за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019 по видачі відповідної суми кредиту банк виконав, що підтверджується специфікацією до кредитного договору, де зазначено відомості про кредит та про придбані товари; рахунком-фактурою № СФВSР-0000098282 від 09.10.2019 ТОВ «Комфі Трейд» про придбання товару; фіскальним чеком ТОВ «Комфі Трейд» від 09.10.2019; видатковою накладною № ЧВSР1-0035 від 09.10.2019 ТОВ «Комфі Трейд». 
Судом витребувано виписку з рахунка боржника ОСОБА_1 , який було відкрито для погашення боргових зобов`язань за договором № 2026527502 від 09.10.2019 за період з 09.10.2019 по 25.08.2021, з відомостями про зарахування 09.10.2019 платежу на сплату додаткових послуг у розмірі 390,00 грн відповідно до умов договору. У виписці також відображено сплату відповідачем заборгованості за кредитом: 11.11.2019 у загальному розмірі 877,50 грн; 20.12.2019 – 801,00 грн; 31.01.2020 – 651,00 грн; 10.02.2020 – 531,86 грн.
Як джерело інформації про розмір заборгованості судом витребувано розрахунок заборгованості за договором № 2026527502 від 09.10.2019 по клієнту ОСОБА_1 станом на 20.08.2021.
З розрахунку встановлено, що відповідачем було внесено 11.11.2019, 2012.2019, 31.01.2020 та 10.02.2020 чотири платежі на погашення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 2861,36 грн. У підсумковому значенні розрахунку вказано, що заборгованість становить загальний розмір 12529,56 грн, з яких: 9473,93 грн – заборгованість по кредиту; 1,54 грн – заборгованість за процентами за період з 11.02.2020 по 20.08.2021 з процентною ставкою 0,01 % річних; 3054,09 грн – комісія РО. 
20.08.2021 АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» уклали договір факторингу № 20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило за плату (фінансування), а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до боржників в розмірі Портфеля заборгованості.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором факторингу та набуття права вимоги до боржника ОСОБА_1 представник позивача долучив до позовної заяви акт приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 та платіжне доручення № 1595 від 20.08.2021 про переказ коштів від ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на рахунок АТ «ОТП БАНК» за договором факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021. 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набув право грошової вимоги до боржника  ОСОБА_1 за договором № 2026527502 від 09.10.2019 на загальну суму боргу 12529,56 грн, з яких: 9473,93 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 1,54 грн – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3054,09 грн – заборгованість по комісії. 
Позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» суму боргу не змінював та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 12529,56 грн кредитного боргу.
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Поданими письмовими доказами підтверджується, що 09.10.2019 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2026527502, за яким банк надав відповідачу кредит на придбання товару. Відповідачу було надано кредитні кошти на придбання товару та відкрито рахунок для погашення заборгованості за кредитом. Також сторони погодили такі індивідуальні для позичальника умови, як нарахування процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку відповідача, відкритого для погашення заборгованості за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019, відповідають всім вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості відповідача перед АТ «ОТП БАНК».
Випискою по особовому рахунку відповідача за період з 08.07.2020 по 25.08.2021 підтверджено, що відповідачем за вказаний період було здійснено чотири платежі на погашення заборгованості за кредитом: 11.11.2019 у загальному розмірі 877,50 грн; 20.12.2019 – 801,00 грн; 31.01.2020 – 651,00 грн; 10.02.2020 – 531,86 грн.
Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2026527502 від 09.10.2019.
Перевіряючи обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у заявленому розмірі, суд виходить із фактичних обставин справи, аналізує зміст кредитного договору та додатки до нього, перевіряє правильність визначення розміру заборгованості з урахуванням усіх складових боргу на відповідність не лише умовам договору, а й вимогам Закону.
З огляду на те, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та утворення, у зв`язку із цим, заборгованості за кредитом, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 9473,93 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 1,54 грн є обґрунтованими.
Разом з тим, суд не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за комісією в розмірі 3054,09 грн та зазначає наступне.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим текст статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладено в наступній редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У даній справі судом встановлено, що умовами кредитного договору № 2026527502 від 09.10.2019 передбачено розділ 2.2 «Дистанційне обслуговування засобами Систем ОТР SMART» із застереженням, що така послуга замовляється клієнтом та надається банком після активації клієнтом доступу до Системи ОТР SMART. Також у договорі зазначено, що клієнт уповноважує банк протягом строку дії Договору про надання послуг дистанційного обслуговування засобами Системи ОТР SMART виконувати дії, визначені у Договорі розділом «ДОРУЧЕННЯ КЛІЄНТА». Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту щомісячно починаючи з січня 2021 року також передбачена в Графіку платежів.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), а також відсутній розділ Договору «ДОРУЧЕННЯ КЛІЄНТА» та докази активації ОСОБА_1 послуги доступу до Системи ОТР SMART.
Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення умов кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією у розмірі 3054,09 грн, є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
З огляду на вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 9475,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 9473,93 грн; заборгованість за відсотками – 1,54 грн. 
За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Законупро судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. 
Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 12529,56 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 9475,47 грн, що становить 75,62 % від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1831,82 грн (2422,40 грн х 75,62 %).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн позивач надав Договір № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025; додаткову угоду № 2026527502 від 14.11.2025; акт підтвердження факту надання правової допомоги № 2026527502 від 14.11.2025 з описом наданих послуг та їх вартістю на загальну суму 3000,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Гулієвої С.А.
При вирішенні заяви про компенсацію понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд оцінивши додані представником позивача до заяви документи щодо характеру та обсягу правничої допомоги наданої адвокатом документам наявним у судовій справі, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат з урахуванням положень щодо пропорційності такого відшкодування та керується положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України. 
Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає їх в сумі 2268,60 грн (3000,00 грн х 75,62 %).
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 20265227502 від 09.10.2019 у розмірі 9475 (дев`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн 47 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1831 (одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн 82 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн 60 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ? Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112,
відповідач – ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя       В.В.Хасанова