справа № 165/1937/26 
провадження №2/165/1067/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 серпня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: 
головуючого Ференс-Піжук О.Р.,
за участю секретаря судового засідання Король І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,-
встановив:
29.05.2026 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Свередюк Ю.А. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2021 у справі № 165/426/21 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2021 року до досягнення дітьми повноліття. Наголошує, що на даний момент аліменти стягуються в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, так як аліменти в розмірі 1300 грн не відповідають вимогам ст. 182 СК України. Вказує, що позивач несе значно більші витрати на утримання синів, порівняно з 2021 роком і аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не вистачає на харчування, одяг, шкільне приладдя, купівлю засобів гігєни. Крім того, ОСОБА_1 витрачає кошти на навчання синів, оплачує канцелярські товари. Також вона змушена давати кишенькові гроші для купівлі обідів у школі, щомісячно оплачувати мобільний зв`язок, інтернет, забезпечувати культурний розвиток дітей (походи в кіно, музеї, розваги в дитячих центрах). 
Відповідно до інформації з офіційного вебсайту Головного управління статистики у Волинській області, середня зарплата штатного працівника у Волинській області станом на січень 2022 року становила 11890 грн, в подальшому у зв`язку з військовим станом така інформація не публікується. Вказує, що встановлений розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання дітей на кожного окремо є менший за мінімальний рекомендований розмір, встановлений ст. 182 СК України. 
Враховуючи збільшення потреб дітей, зростання цін, потреба в харчуванні, придбанні сезонного одягу та взуття, предметів гігієни, щоденного лікування, просить змінити спосіб стягуваних аліментів на дітей з твердої грошової суми в розмірі 1300 гривень на кожну дитину щомісячно на розмір одна третина заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та стягнути в її користь судові витрати по справі, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.
У судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених у позові, просила їх задоволити. Не заперечила щодо заочного рішення у справі. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся поштовим зв`язком, шляхом надіслання рекосендованого поштового відправлення на зареєстровану адресу проживання. Судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання відповідача, адресату не вручений, матеріали повернуті відправнику з відміткою АТ "Укрпошта" про причину невручення: "відсутність адресата". Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим. Відповідач не повідомив про причини неявки, правом подати відзив, не скористався. 
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечив щодо ухвалення заочного рішення
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2021 (а.с.10, 11), від шлюбу мають неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана обставина стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9).
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2021 у справі № 165/426/21 (а.с.)присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2021 року до досягнення дітьми повноліття. 
Із довідки про склад сім`ї №159 від 27 травня 2026 року неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживаються разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно з вимогами статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. 
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.
Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч.3 ст.181 СК України).
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що визначений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2021 (справа №165/426/21) з відповідача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є низьким, недостатнім для утримання дітей, які проживають разом із матір`ю.
Виходячи з наведених стороною позивача доводів, беручи до уваги те, що діти з віком, зокрема старший син - 13 років, молодший 7 років, потребують значно більших витрат для забезпечення необхідного розвитку та побутових потреб, батько несе обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей на рівні з їх матір`ю, суд дійшов висновку про можливість надання відповідачем допомоги своїм неповнолітнім дітям, і приходить до переконання, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей є недостатнім для забезпечення їхніх потреб, а тому приймає рішення про його зміну, шляхом зміни способу та присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1300 (однієї тисячі триста) грн. щомісячно на кожну дитину на розмір 1/3 (одна третя) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дітей, забезпечить їхнє право на рівень життя достатній для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 1331,20 грн. судового збору, та в користь позивача 7000 гривень витрат понесених на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.14-17).
Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264, ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі ст. ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, - суд,
ухвалив:
Позов задоволити. 
Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2021 (справа № 165/426/21) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1300 (однієї тисячі триста) грн щомісячно на розмір 1/3 (одна третя) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 7000 (сім тисяч) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук