Справа № 703/5846/25
2/703/127/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левчук О.О.,
при секретарі судового засідання Мельник Д.В.,
позивачки – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Примака В.А.,
представника відповідача – Сюкало Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 703/5846/25 за позовом:
ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 
до
Смілянської міської ради Черкаської області, юридична адреса: 20701, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Незалежності, буд. 37, 
третя особа: Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), юридична адреса: 20701, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, пров. Бобринського, буд. 2
третя особа: Державний нотаріус Зайцева О.А. Смілянської державної нотаріальної контори, юридична адреса: 20701, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, пров. Бобринського, буд. 2
про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за правом представлення, -
в с т а н о в и в :
28.08.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Примак В.А. звернулася до Смілянської міської ради Черкаської області, третя особа: Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державний нотаріус Зайцева О.А. Смілянської державної нотаріальної конториіз заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за правом представлення.
Заява вмотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її свекруха ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 43,2 кв.м. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 мав би стати її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 був її чоловіком. За життя покійною ОСОБА_2 заповіту складено не було, спадкоємцем першої черги за законом є лише її син ОСОБА_3 , який помер до часу відкриття спадщини, що надає мені позивачу право на спадкування спадкового майна у порядку представлення. 15 лютого 2025 року вона подала всі наявні документи до Державної нотаріальної контори для відкриття спадкової справи. Державним нотаріусом Зайцевою О.А. була зареєстрована спадкова справ № 73660419 від 15.02.2025 року. 14 червня 2025 року позивач звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О. А. № 919/02-31 від 19 червня 2025 року в задоволені заяви було відмовлено. Під час вивчення документів наданих ОСОБА_1 , з`ясувалось, що у спадкоємиці відсутні документи, що підтверджують родинний зв`язок між нею та померлою, ОСОБА_2 .
З огляду на вищевикладене, вона вважає, що іншим способом захистити свої законні права, як звернутися до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за правом представлення, вона не маю змоги.
Також, позивач зверталась із заявою до органів видачу витягу з реєстру про народження її покійного чоловіка ОСОБА_3 в якому б було повністю прізвище, ім`я, по батькові його батьків.
На момент подачі до суду відповідь на заяву чи відмова у наданні відповіді надіслана позивачу не була.
Тому позивач змушений звернутись до суду зі ще однією позовною вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що у зв`язку з допущеними розбіжностями в перекладі прізвища свекрухи.
Просить суд:
- Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , шляхом виправлення помили в прізвищі з « ОСОБА_4 » на ОСОБА_5 ». 
- Визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 43,2 кв.м. в порядку спадкування за правом представлення 
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2025 провадження по цивільній справі за позовною заявою відкрито та призначено підготовче засідання по справі на 02.10.2025 об 09:30год. 
03.11.2025 від представника відповідача Смілянської міської ради на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі (а.с.37-38).
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2025 відкладено підготовче засідання на 14.11.2025 об 09:00 год.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2025 відкладено підготовче засідання на 05.12.2025 об 08:30 год.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2026 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 10.02.2026 об 09:00 год.
Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивачки, щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за правом представлення. Щодо вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу просили вирішити на розсуд суду.
Представники третіх осіб до суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини не неявки суд не повідомили. Відзив на позовну заяву не надавали.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Згідно з ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Згідно ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які я посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо вимог позивачки про встановлення факту належності правовстановлюючого документу суду зазначає наступне:
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення…
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер   ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 03.08.2019.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.09.2024 -   ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Печерським ЗАГС м. Київ від 29.12.1960, батьками ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_3 ) записано російською мовою: мати - ОСОБА_6 та батько - ОСОБА_7 .
Розбіжність в написанні прізвища у померлого сина та його померлої матері сталася через необачність перекладу в одну букву «   ОСОБА_8 » та «   ОСОБА_9 », що позбавляє спадкоємців скористатися своїм законним правом.
Встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення: дозволяє реалізувати своє право на оформлення спадщини.
Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить позивачка, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, тобто позов в даній частині підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивачки про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення суду зазначає наступне:
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , є власницею квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.06.1994, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому.
Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно ч.1, 3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно з ч. 8 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів.
Відповідно до п. 4.16 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3 , який помер раніше за свою матір.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 за життя не реалізував своє право на спадкування за законом або заповітом.
Позивачка ОСОБА_1 вживала заходів щодо оформлення спадкових прав, однак право власності на спадкове майна не набула, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2025 №919/02-31, в якій зазначено, що підставою відмови є відсутність у спадкоємиці документів, що підтверджують родинний зв`язок між нею та померлою, ОСОБА_2 
Водночас судом встановлено, що у померлого ОСОБА_3 є діти від шлюбу з ОСОБА_1 , які зараз перебувають у лавах Збройних Сил України, тобто факт того, що ОСОБА_3 не оформив спадщину за життя, не свідчить про припинення спадкових прав інших спадкоємців, зокрема його правонаступників - дітей, які є спадкоємцями за законом після його смерті і до яких у разі відкриття спадкової справи та прийняття спадщини його спадкоємцями свідчить про наявність правонаступників, до яких переходять усі майнові права та обов`язки спадкодавця.
Суд зазначає, що наявність інших потенційних спадкоємців, які не позбавлені права на прийняття спадщини, виключає можливість визнання за позивачкою права власності на всю спадкову масу лише з підстав невчинення відповідних дій іншими особами.
Отже, питання щодо належності спадкового майна безпосередньо пов`язане з правами спадкоємців, які не є учасниками даної справи.
За таких обставин задоволення позову може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб, які не залучені до участі у справі.
Таким чином, на момент розгляду справи існує коло осіб, права яких підлягають захисту, що виключає можливість вирішення спору виключно в межах заявлених позовних вимог.
Крім того, позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що спадкоємці після смерті ОСОБА_3 вичерпали всі передбачені законом способи прийняття спадщини або втратили право на неї
Водночас сам по собі факт неоформлення спадщини іншим спадкоємцем не є підставою для переходу його спадкової частки до позивачки.
Таким чином, заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на набуття позивачкою спадкового майна, що не відповідає вимогам закону.
Крім того, суд дійшов висновку, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту свого права.
Відповідно до положень статті 16 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у спосіб, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, що настали
Звертаючись із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позивачка фактично просить суд замінити встановлений законом порядок оформлення спадкових прав без з`ясування прав та обов`язків інших спадкоємців.
Разом з тим, спірні правовідносини пов`язані не з визнанням права позивачки на спадщину, а з визначенням кола спадкоємців та обсягу їх спадкових прав, що виключає можливість вирішення спору шляхом визнання права власності за однією особою.
Суд зазначає, що у випадку наявності інших спадкоємців або їх правонаступників, належним способом захисту є вирішення питання щодо прийняття спадщини такими особами, поновлення строків на її прийняття, визнання спадщини відумерлою або вирішення спору між спадкоємцями, але не визнання права власності за одним із них на все спадкове майно.
Отже, обраний позивачкою спосіб захисту не відповідає характеру спірних правовідносин та не забезпечує ефективного захисту її прав.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. 1216,1217, 1218, 1220, 1235, 1241, 1269, 1296, 1298 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 133, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов  ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області, третя особа: Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державний нотаріус Зайцева О.А. Смілянської державної нотаріальної контори– задовольнити частково.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Степові Хутори Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресом: АДРЕСА_4 , правовстановлюючого документу, а саме – свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 вересня 2024 року, виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Смілянського
міськрайонного суду: О.О. Левчук