Справа № 438/1149/26 
Провадження 2/438/653/2026 

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

18 серпня 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області
у складі судді Дудар О.В., 
за участю секретаря Валькович Г.К., 
розглянувши у відкритому судовому засіданніу порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
встановив:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі – ТОВ «Факторинг партнерс») звернулось до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 4 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» (далі - ТОВ «ЕКО ФІН») та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 91683072, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500,00 грн, для задоволення особистих потреб; строк користування кредитними коштами – 365 днів, з 4 липня 2025 року та закінчується 3 липня 2026 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду; проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять – 1,00 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника. Станом на день подання заяви строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 3 червня 2026 року укладено договір № 03-06/26 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 91683072. Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором № 91683072. Загальний розмір заборгованості за договором від 4 липня 2025 року № 91683072 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15400,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11725,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 175,00 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за у розмірі 20000,00 грн, понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн та 9000,00 витрат на правничу допомогу. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 червня 2026 року вказана позовна заява (справа № 438/1149/26) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. 
Ухвалою судді від 13 липня 2026 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 23 липня 2026 року. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
У судові засідання представник позивача не прибув. До позовної заяви долучено клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Конверти з рекомендованими повідомленнями з судовими повістками про судові засідання, направлені на адресу відповідача, згідно з трекінгом поштових відправлень Укрпошти, повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі № 443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Крім того, відповідач зареєстрована в електронному суді, і у відповідності до довідок про доставку електронного документу повідомлена про судові засідання 12 лютого та 3 березня 2026 року. 
Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 4 липня 2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 91683072, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500,00 грн, для задоволення особистих потреб.
Пунктам 2.3 договору визначено, що строк користування кредитними коштами складає 365 (днів), який починається з 4 липня 2025 року та закінчується 3 липня 2026 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Згідно з пунктами 2.4 та 2.5 договору дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 17 липня 2025 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 3 липня 2026 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Пунктом 2.6 визначено, що проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі – 365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. 
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пункт 2.7 договору).
Згідно з пунктом 2.9 договору орієнтовна загальна вартість кредиту складе 16275,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 12775,00 грн. та суму кредиту у розмірі 3500,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, на дату укладення договору, 3701,77%.
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через вебсайт товариства (пункт 3.1.2.1).
Відповідач підписав електронний договір, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором YmQ1MTE5.
Також позивач за допомогою одноразового ідентифікатора YmQ1MTE5 підписав заяву-анкету клієнта (заявника/позичальника), паспорт споживчого кредиту, додаток № 1 до кредитного договору від 4 липня 2025 року № 91683072 Графік розрахунків (платежів), додаток № 2 до договору від 4 липня 2025 року № 91683072 Інформаційне повідомлення
ТОВ «ЕКО ФІН» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти в сумі 35000 грн на платіжну картку позичальника НОМЕР_1 , яка вказана в договорі, що підтверджується квитанцією від 4 липня 2025 року № 4516374934 та платіжною інструкцією № 91683072_1751637493, надавач платіжних послуг - ТОВ «ПрофітГід», призначення платіжної операції: Виплата кредиту ОСОБА_1 , за Кредитним договором № 91683072 від 04.07.2025.
Разом з тим відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та має заборгованість, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка по кредитному договору, в розмірі 15225,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 11725,00 грн.
6 червня 2026 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 03-06/26, за умовами якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 91683072, що підтверджується актами приймання-передачі реєстру боржників від 3 червня 2026 року та витягом реєстр боржників.
Платіжна інструкція від 5 червня 2026 року № 0657770000 підтверджує, що ТОВ «ЕКО ФІН» отримало від ТОВ «Факторинг партнерс» 424250,00 грн як оплату за договору відступлення прав вимоги від 6 червня 2026 року № 03-06/26.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом перед ТОВ «Факторинг партнерс» станом на 16 червня 2026 року заборгованість відповідача за кредитним договором від 4 липня 2025 року № 91683072 становить 15400,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн; заборгованість за відсотками 11900,00 грн.
9 червня 2026 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 91683072 з вимогою достроково повернути кредит в повному обсязі, а саме: основну суму боргу - 3500,00 грн та оплатити заборгованість за процентами за користування кредитом (заборгованість за платою за користування кредитом) - 11900,00 грн.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 вказаного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).
Відповідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що на час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за договором від 4 липня 2025 року № 91683072 суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 15400,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн; заборгованість за відсотками 11900,00 грн - підлягають задоволенню. 
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2662,40 грн судового збору.
Щодо вимог позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до частин 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд у постанові 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначив, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 2 липня 2024 року №02-07/2024, укладений ТОВ «Факторинг партнерс» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги від 4 червня 2026 року № 76 на суму 9000,00 грн, витяг з акта № 37 про надання юридичної допомоги від 16 червня 2026 року.
За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд враховує, що дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатським об`єднанням робіт (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Таким чином, з врахуванням обсягу виконаної адвокатськими об`єднанням роботи, враховуючи категорію справи, а також беручи до уваги принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс заборгованість за договором від 4 липня 2025 року № 91683072 у розмірі 15400,00 (п`ятнадцять тисяч чотириста) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження юридичної особи: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ДУДАР