Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1670/26
Провадження № 3/382/621/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2026 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Бурзель Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
29.06.2026 року о 17 год 20 хв на а/д Яготин-Сотниківка ОСОБА_1 здійснював рух на ТЗ Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування ТЗ строком на 5 років рішенням Яготинського районного суду від 17.05.2025 року № 382/565/25, чим порушив п. 2.1.а. ПДР та ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 06.06.2026 року постановою серії ЕНА № 7326397, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка направлялася на адресу місця проживання, а також направлення СМС повідомлення з повісткою про виклик до суду. ОСОБА_1 про поважність причин неявки в судове засідання не повідомив, заяв та клопотань про його відкладення від нього не надійшло. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою. 
Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так і самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Суд критично оцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_1 , яка свідчить про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.
Як свідчить відеозапис, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за не увімкнення ближнього світла фар, ОСОБА_1 зазначив, що знає, що був суд, його позбавлено права керування ТЗ, він на суді не був і буде оскаржувати постанову, він все оплатив (0:03:31), 
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Слід відмітити, що досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.
Суд вважає доведеним, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується дослідженими у своїй сукупності письмовими доказами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 706254 від 29.06.2026 року, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи заперечень; розпискою ОСОБА_2 від 29.06.2026, постановою серії ЕНА № 7463657 від 29.06.2026, довідкою, що під час складання протоколу особу ОСОБА_1 встановлено за допомогою додатку "Дія", довідкою про неотримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами ( дане посвідчення вилучене), довідкою про належність транспортного засобу ОСОБА_3 , довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, карткою обліку адміністративного правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 7326397 від 06.06.2026 року (доказів скасування даної постанови матеріали справи не містять); відеозаписами з місця події
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінив в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені виявлені та встановлені порушення п. 2.1.а ПДР України, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Отже, перераховані вище докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеними, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України, що є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Обставин, що згідно ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.
Обставин, що згідно ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Ураховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, не встановлення судом обставин, що обтяжубть та/або пом`якшують відповідальність правопорушника, дані про особу порушника, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий ТЗ є власністю ОСОБА_3 .
Право суду застосовувати санкцію у виді позбавлення права керування ТЗ, навіть якщо вона до цього не мала такого права, узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04.09.2023 року у справі №702/301/20, оскільки особи, які керують ТЗ без достатніх теоретичних і практичних знань та без посвідчення водія, створюють підвищену небезпечність, а тому запобігальна мета санкції у вигляді позбавлення права керувати ТЗ в такому разі набуває особливого значення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 5 ст. ст. 126, 252, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, код ЄДРПОУ: 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 488999980313030149000010001, код класифікації бюджету 21081300) та позбавити його права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягувачем є державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA908999980313111256000026001, код класифікації бюджету 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що невиконання постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами може мати наслідком кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя         Ю.В. Бурзель