ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/8453/25
Номер провадження 22-ц/818/3664/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,
суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 03 березня 2026 року в складі судді Саркісяна О.А. по справі № 644/8453/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 27 липня 2020 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір № TDB.2020.0991.13821 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Відповідно до умов договору кредитодавець встановив Доступний ліміт кредитної лінії до 200 000,00 грн, процентна ставка (фіксована) склала 56% річних, строк кредиту - 12 місяців.
Позичальник зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією не виконав, у зв`язку з чим станом на 03 вересня 2024 року утворилась заборгованість перед Банком у загальному розмірі 29 394,25 грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 9 365,35 грн; заборгованості по сплаті відсотків - 20 028,90 грн.
03 вересня 2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС»), за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно з яким ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора щодо ОСОБА_1 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача.
Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № TDB.2020.0991.13821 у розмірі 29 394,25 грн, судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у сумі 11 200,00 грн.
19 лютого 2026 року ОСОБА_1 особисто подав до суду пояснення, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту. Щодо нарахування відсотків у розмірі 20 028,90 грн зазначив, що нарахування відсотків після 26 липня 2021 року є безпідставними, оскільки 12-місячний строк кредитування сплинув. Витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн вважав завищеними та просив суд зменшити їх до розміру, співмірного з виконаними послугами.
Рішенням Індустріального районного суду міста Харкова від 03 березня 2026 року позов ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість у розмірі 29 394,25 грн, судовий збір 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу 4 000,00 грн (зменшено судом з 11 200,00 грн).
На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 03 березня 2026 року скасувати в частині стягнення відсотків у розмірі 20 028,90 грн та витрат на правничу допомогу, зменшивши розмір заборгованості до суми основного боргу.
Апеляційна скарга обґрунтована такими доводами: 1) суд не врахував форс-мажорні обставини та наслідки збройної агресії - апелянт з березня 2022 по жовтень 2025 року перебував за кордоном, евакуювавши неповнолітню доньку-інваліда та отримавши статус тимчасового захисту; у цей же період АТ «МЕГАБАНК» було визнано неплатоспроможним та ліквідовано; 2) нарахування відсотків 20 028,90 грн є несправедливим, оскільки більш ніж удвічі перевищує суму основного боргу; 3) витрати на правничу допомогу не доведені, позовна заява має типовий характер; 4) тяжке матеріальне становище апелянта.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 03 березня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 липня 2020 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір № TDB.2020.0991.13821 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (а.с. 133).
Відповідно до умов Договору кредитодавець встановив Доступний ліміт кредитної лінії до 200 000,00 грн, процентна ставка (фіксована) - 56% річних, реальна річна процентна ставка - 87,30% річних, строк кредиту - 12 місяців. Кінцевий строк повернення заборгованості за Доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі визначений 26 липня 2021 року.
Відповідно до наданих виписок по рахунках АТ «МЕГАБАНК» за період з 27 липня 2020 року по 02 грудня 2022 року, протягом дії кредитного договору ОСОБА_1 щомісячно сплачувались відсотки за користування кредитною лінією у загальній сумі 5 216,30 грн (рахунок № НОМЕР_1 ), що підтверджує факт реального використання кредитних коштів (а.с. 126 - 132).
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, складеної уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2020.0991.13821 станом на 03 вересня 2024 року становить 29 394,25 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 9 365,35 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 20 028,90 грн (а.с.123).
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до Боржників за Основними договорами (а.с. 99 - 101). 
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами якого право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора. Згідно з Витягом з Додатку № 1 до Договору № 1/12, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № TDB.2020.0991.13821 у сумі 29 394,25 грн (а.с. 97 - 98).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності нарахування відсотків у розмірі 20 028,90 грн, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до умов Кредитного договору № TDB.2020.0991.13821 строк кредитування складав 12 місяців, а кінцевий строк повернення заборгованості за Доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі визначений 26 липня 2021 року.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наданими виписками, ОСОБА_1 в межах строку кредитування (з 27.07.2020 по 26.07.2021) повністю сплатив всі відсотки за договірною ставкою 56% річних за цей період (рахунок № 2627420219881, вихідний залишок 0,00 грн). Таким чином, всі відсотки в межах строку кредитування ОСОБА_1 були сплачені.
Водночас виписки по рахунках підтверджують, що після спливу визначеного договором строку кредитування - після 26 липня 2021 року - банком продовжувалось нарахування відсотків на несплачений залишок основного боргу. Ці нарахування тривали аж до 03 вересня 2024 року, тобто протягом більш ніж трьох років після спливу 12-місячного строку кредитування, що призвело до формування заборгованості за відсотками у розмірі 20 028,90 грн.
Враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду (постанова від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припинилось після 26 липня 2021 року - після спливу визначеного договором 12-місячного строку кредитування. Відповідно, усі відсотки у розмірі 20 028,90 грн, заявлені позивачем до стягнення, нараховані після спливу строку кредитування та не підлягають стягненню.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо форс-мажорних обставин як підстави для звільнення від відповідальності. Форс-мажорні обставини (збройна агресія, перебування за кордоном, ліквідація банку) не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов`язання щодо повернення тіла кредиту, а відсутність реквізитів не перешкоджала відповідачу вжити заходів для з`ясування порядку погашення боргу.
З огляду на задоволення апеляційної скарги в частині відмови у стягнення заборгованості по відсоткам, суд апеляційної інстанції відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат. Пропорція задоволення позовних вимог становить: 9 365,35 грн ? 100% / 29 394,25 грн = 31,86%. Судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн, підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам: 2 422,40 грн ? 31,86% = 771,78 грн. Витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню виходячи з первісно заявленої суми 11 200,00 грн пропорційно задоволеним вимогам: 11 200,00 грн ? 31,86% = 3 568,32 грн. Проте суд першої інстанції вже зменшив розмір правничої допомоги до 4 000,00 грн, у зв`язку з чим відшкодуванню підлягає сума 4 000,00 грн ? 31,86% = 1 274,40 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права в частині стягнення відсотків, нарахованих після спливу строку кредитування, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутої суми.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині розміру стягнутої суми заборгованості та судових витрат.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Індустріального районного суду міста Харкова від 03 березня 2026 року змінити. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 44023253, адреса: 04071, м. Київ, вул. Введенська, 29/58, оф. 10) заборгованість за Кредитним договором № TDB.2020.0991.13821 від 27 липня 2020 року у розмірі 9 365 (дев`ять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 35 коп. 
В іншій частині позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 771 (сімсот сімдесят одна) грн 78 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 274 (одна тисяча двісті сімдесят чотири) грн 40 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина