Справа № 404/329/26 
н/п : 2/397/1000/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

10.09.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Гайдар Н.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Іваненко Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Грибанов Денис В`ячеславович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 08.02.2018 року № С-410-006627-18-980 в загальному розмірі 13 224,55 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про відкриття кредитної лінії № С-410-006627-18-980, на підставі якої відповідачу надано кредит в розмірі 5000,00 грн.
На підставі договору факторингу від 07.07.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Ідея банк», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованості боржника перед АТ «Ідея Банк», визначеною в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу позивачу було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором від 08.02.2018 № С-410-006627-18-980. 
Відповідно до Реєстру боржників №4, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 13224,55 грн., в тому числі 4972,14 грн. заборгованості основним боргом, 8252,41 грн. заборгованості за відсотками. 
Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку щодо повернення суми кредиту, має прострочену заборгованість за кредитним договором від 08.02.2018 № С-410-006627-18-980 в загальному розмірі 13224,55 грн., яку просить стягнути з відповідача.
Ухвалою судді від 14.07.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. 
26.08.2026 представник відповідача подав до суду відзив у якому визнав позовні вимоги в частині тіла кредиту та не визнав в частині стягнення відсотків. Зазначив, що позивач надав розрахунок заборгованості який відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зокрема розрахунок заборгованості не містить за який період нараховано відсотки та в якому розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині є повністю не доведеними. Виписка по рахунку також не містить даних, щодо нарахування відсотків. Просив відмовити в позові в частині стягнення відсотків за користування кредитом. 
31.08.2026 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що укладаючи договір, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання договору. Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладеного договору, при цьому позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Згідно з наданим розрахунком станом на 07.07.2023 року відповідач має заборгованість в розмірі 13224,55 грн., в тому числі 4972,14 грн. заборгованості основним боргом, 8252,41 грн. заборгованості за відсотками. Виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 – факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами – є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ передбачених Кредитними договорами. Зазначає, що  відповідач не спростував розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, Відповідачем при укладенні договорів висловлено не було. Просить задовольнити позов в повному обсязі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, справу просив розглядати без його участі. 
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та представника.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 08.02.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № С-410-006627-18-980, відповідно до умов якої, банк відкриває поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні, операціями за якими можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде випущена в рамках цієї Угоди та випускає клієнту платіжну картку MasterCard. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн, ліміт доступний на момент укладення угоди 5000 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% грн. річних. Угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року підписана відповідачем власноручним підписом.
07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023 за яким, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набули права грошової вимоги до відповідача за договором № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року (порядковий номер 3920) в сумі 13224,55 грн., в тому числі 4972,14 грн. заборгованості основним боргом, 8252,41 грн. заборгованості за відсотками.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Встановлено, що 08.02.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № С-410-006627-18-980, предметом якого є надання банком позичальнику кредиту (грошових коштів) на поточні потреби в сумі 5000 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з відсотками та платежами згідно з умовами цього договору. За користування кредитом позичальник сплачує річну процентну ставку в розмірі 48,00 % річних.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі пред`явленої до стягнення суми.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Таким чином, до фактора перейшли всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення договору факторингу. Договір факторингу на вимогу сторін чи зацікавлених осіб не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбаченастаттею 204 ЦК України, не спростована.
Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 . 
Щодо тверджень відповідача що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості за відсотками то суд зазначає наступне.
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18(провадження№ 61-9618св19),від 28жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц(провадження№ 61-16754св19),від 17грудня 2020року у справі №278/2177/15-ц(провадження№ 61-22158св19)вказано,що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи,оформлені відповідно до статті 9 Закону України« Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України,затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18червня 2003року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку,бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України,затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04липня 2018року №75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором)можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Згідно наданої до суду довідки-розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором АТ «Ідея Банк», станом на 07.07.2023 року, сума боргу за кредитним договором № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року складає 13224,55 грн., в тому числі 4972,14 грн. заборгованості основним боргом, 8252,41 грн. заборгованості за відсотками. 
Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23)Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24) вказавши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.
Оскільки кредитний договір № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , чи його окремі умови, недійсним в судовому порядку не визнавався, є чинним, а відтак зазначені у ньому умови є обов`язковими до виконання його сторонами.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.
Стандарт доказування «вірогідність доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів,які надають позивач та відповідач.
До предмета доказування належить сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, з якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.
Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права в зобов`язальних правовідносинах, позивач довів належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.
У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача як кредитора у зобов`язанні. Тож, виходячи з принципу змагальності сторін у процесі, на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає боржник.
Відповідач, представник відповідача жодних доказів на спростування розміру нарахованих відсотків за кредитом № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року суду не надав, контррозрахунку не навів, разом з тим, відповідач визнав факт укладення договору та тіло кредиту.
Позивачем вимога про стягнення комісії, плати за обслуговування кредиту, штрафних санкції не заявлена.
Таким чином, оцінюючи всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем були визнані вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4972,14 грн., доведеність доказами суми заборгованості за відсотками в сумі 8252,41 грн. грн, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.  
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором від № С-410-006627-18-980 від 08.02.2018 року в загальному розмірі 13224,55 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 35625014) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 10.09.2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, код ЄДРПОУ - 35625014)
Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович ( адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, РНОКПП — НОМЕР_3 ) 
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП — НОМЕР_2 )

Суддя Н.І.Гайдар