Справа № 405/1648/26
провадження № 3/405/296/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2026 | м. Кропивницький

Подільський районний суд м. Кропивницького у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Кропивницького матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , інформація щодо сімейного стану та утриманців відсутня, 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2026 серії ЕПР1 №612262: 11.03.2026 о 13 год. 54 хв. в м. Кропивницькому по вул. Євгена Чикаленка,9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dacia Logan », державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови. ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «DRAGER Alcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину свою не визнав та щодо обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612262 від 11.03.2026 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснив наступне, що за станом здоров`я у липні 2025 року був переведений до статусу обмежено придатного до військової служби. Було визначено, що може проходити військову службу, зокрема, у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також у тилових військових частинах. На момент складання протоколу був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), офіцером з бойового керування пункту керування. На підставі наказу №64-р від 31.01.2026 та розпорядження від 01.03.2026 №140/р перебував у відрядженні до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Первинне відрядження тривало із січня 2026 року до кінця лютого 2026 року, після чого з 01.03.2026 його було продовжено до 31.03.2026. Документ про продовження відрядження був наданий до ТЦК, після чого відповідним наказом перебування у відрядженні було продовжено. У січні 2026 року був направлений у відрядження до АДРЕСА_3 для виконання рекрутингових функцій, а саме відбору кандидатів на поповнення військової частини (бригади). В обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки групі було виділено кабінет №47 на другому поверсі, де здійснювалося оформлення документації та супровід осіб безпосередньо до військової частини. Під час відрядження проживав на території НОМЕР_4 бригади територіальної оборони біля залізничного вокзалу. Хто саме визначив місце проживання, не відомо, оскільки після прибуття у січні 2026 року замінив свого колегу. Припускає, що питання проживання організовував обласний військкомат. Разом із ним проживали двоє військовослужбовців його групи. Відстань між місцем проживання та місцем служби становила приблизно 3 км. Автомобілем дорога займала близько 5 хвилин, однак ним користувався рідко – переважно під час виникнення больового синдрому або коли повертався пізно вночі. Пішки дорога займала близько 20 хвилин, зазвичай пересувався саме пішки. Для групи робочий день розпочинався орієнтовно о 09:00, оскільки всі представники військових частин прибували близько 08:00–09:00. Фактично з 08:00 до 09:00 вже перебували на території ТЦК. Робочий день був ненормований, часто тривав до 22:00, 02:00, а іноді й до 04:00 ранку, залежно від роботи військово-лікарської комісії. Як правило, працювали до 02:00 ночі. Обідня перерва тривала з 13:30 до 14:30 відповідно до встановленого розпорядку ТЦК, який був розміщений на дверях їдальні. На території ТЦК перебували представники до 11 військових частин. Під час обідньої перерви дозволялося залишати територію ТЦК, зокрема для того, щоб випити кави. Самостійно залишати територію солдати не могли – лише з дозволу старшого групи, а старший групи – з дозволу чергового ТЦК (старшого офіцера). Заступником командира батальйону з мобілізаційної роботи та рекрутингу підполковником ОСОБА_2 щомісячно доводився план щодо кількості військовослужбовців різних категорій (солдатів, сержантів, офіцерів), яких необхідно було залучити, після чого йому доповідалася інформація про результати. Група виконувала завдання з рекрутингу, тобто здійснювала мобілізаційні заходи щодо особового складу, який прибував до ТЦК. Осіб приводили до ТЦК, з кожною проводилася співбесіда та надавалася можливість обрати військову частину. Оскільки в ТЦК працювали представники різних військових частин, у разі вибору саме їхньої частини оформлювалися документи та здійснювалася доставка особи до військової частини. Діяльність здійснювалася відповідно до Інструкції про мобілізацію, інших більш конкретних нормативних документів не було. Відповідно до наказу командира військової частини був призначений старшим групи та здійснював головну координацію її діяльності. До його обов`язків входило оформлення документації. У його підпорядкуванні перебували двоє солдатів – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони не мали права підписувати документи, які підписував він. Станом на 11.03.2026 медичного працівника у складі групи не було. Згодом до групи входив лікар, однак він не перебував у його підпорядкуванні.
Капітан ОСОБА_5 займався виключно медичними питаннями: перевіряв документи військово-лікарських комісій, робив відповідні висновки та направляв їх начальнику медичної служби бригади. Безпосередньо йому не підпорядковувався. Сам заявник займався виключно оформленням документації. 10 березня 2026 року роботи були завершені лише близько 03:00 ночі. Після цього він повернувся до місця своєї дислокації – до НОМЕР_4 бригади територіальної оборони у районі залізничного вокзалу АДРЕСА_3 . У зв`язку зі станом здоров`я після четвертої контузії страждає на безсоння та хронічний недосип, тому після повернення практично не спав. Після повернення мав намір нікуди не виїжджати та відпочити, оскільки перебував у стані значного фізичного виснаження. 11 березня 2026 року був викликаний до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення документів офіцера, який направлявся до його військової частини. Не пам`ятає, хто саме телефонував, однак це був хтось із міського військкомату. Необхідно було оформити особову справу офіцера, що надходила з міського районного ТЦК, а саме заповнити поіменний список із зазначенням територіального центру комплектування, демографічних даних, інформації про передачу особової справи та реєстр особової справи, яким підтверджувалося прийняття документів і покладення відповідальності за них уже не на ТЦК, а на нього. Допуск до секретного діловодства мав лише він, тому підписати відповідні документи міг виключно він. Лікар, який працював разом із ним, вів документацію у своїй частині, тоді як він оформлював документи своєї військової частини. Лікар підпорядковувався начальнику медичної служби бригади, а він – начальнику рекрутингу бригади. У день події своїм солдатам повідомив, щоб вони попередили чергового ТЦК про те, що він прибуде пізніше. На той момент офіційного дозволу на неприбуття ще не мав. Припускає, що солдати могли не застати чергового офіцера. Планував повернутися до обіду, оскільки вважав, що декількох годин сну буде достатньо. Однак майже не спав. Згодом отримав телефонний дзвінок із повідомленням про необхідність терміново прибути до ТЦК, оскільки було доставлено особу, яку необхідно було невідкладно оформити, перевірити документи та особову справу до того, як її могли направити до іншої військової частини. Після цього зібрався та виїхав до обласного ТЦК, де здійснювався основний збір військовозобов`язаних з інших ТЦК. Під час руху був зупинений працівниками поліції, які почали висловлювати своє невдоволення. У цей час з боку командування почали надходити активні телефонні дзвінки щодо необхідності терміново прибути до ТЦК, оскільки без його підпису оформлення документів було неможливим.
Працівники поліції пропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак він не міг цього зробити, оскільки мав терміново виконати поставлене службове завдання. Жодних алкогольних чи наркотичних засобів напередодні не вживав.
Не пам`ятає, чи пропонували пройти перевірку за допомогою приладу «Drager» на місці. У разі надходження такої пропозиції виконав би її, однак не зрозумів пропозиції через те, що все відбувалося дуже швидко. Під час події лунала повітряна тривога, була метушня, що, разом із недосипом та головним болем, призвело до дезорієнтації. Пропозиції щодо проходження перевірки за допомогою «Drager» не почув.
Повідомляв працівникам поліції, що він є військовослужбовцем. Також куди саме прямує, однак чому це не відображено на відеозаписі – не знає. Працівники поліції не запитували, куди саме він поспішає. Вважає, що під час керування транспортним засобом виконував обов`язки військової служби. Автомобіль, яким пересувався 11.03.2026, належить йому на праві приватної власності та використовувався виключно у службових цілях. Через больові синдроми пересуватися пішки було складно. Останнім часом автомобілем користувався рідко та намагався більше ходити пішки. Командування знало про використання ним особистого транспортного засобу для виконання службових обов`язків. Спеціальних наказів щодо використання власного автомобіля не видавалося, заборони також не існувало, оскільки він перебував у відрядженні. Після події прибув до ТЦК приблизно о 15:00, точного часу не пам`ятає. Близько півтори години його утримували, вирішуючи відповідні питання. Наступного дня особу було повністю оформлено та направлено до військової частини.
На відеозаписі зафіксований його особистий автомобіль, який використовувався лише у службових цілях. Прибуття до обласного ТЦК окремо не фіксувалося. Перед обласним ТЦК не звітував, оскільки був зобов`язаний звітувати лише своїй військовій частині НОМЕР_2 . Чіткої звітності перед ТЦК не існувало, головним було прибуття на робоче місце. Після завершення відрядження солдати повернулися разом із ним до військової частини та більше не виконували обов`язків в обласному ТЦК. З першого дня повномасштабної війни бере участь у бойових діях. Отримав чотири контузії. На даний час у м. Запоріжжі пройшов лікування, оскільки був направлений військовою частиною на обстеження. З наступного дня запланована госпіталізація до лікарні у м. Запоріжжі. Має направлення на стаціонарне лікування, яке містить підтвердження начальника медичної служби у вигляді QR-коду та підтвердження командира бригади. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того, просив взяти до уваги документи, які були долучені 14.04.2026 за вх.№12530, а саме: посвідчення серія НОМЕР_5 ; копію довідки Ф-5; копію довідки про участь в АТО; копію довідки ВЛК від 01.10.2024 №3506/45; довідку/запис лікаря невропатолога; консультативний висновок спеціаліста; консультативний висновок №4360; довідки; виписку з медичної карти стаціонарного хворого №278; виписка з медичної карти стаціонарного хворого №16776; комп`ютерна томографія кісток тазу та кульшових суглобів, 3-D, MPR- реконструкція; протокол магнітно-резонансної томографії (а.с. 16-29).
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Серпак Валерій Євгенович, у судовому засіданні заявив, що його підзахисний свою вину у вчиненні 11.03.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнає в повному обсязі. Захисник у судовому засіданні заперечував проти доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та просив закрити провадження у справі у зв`язку з істотними порушеннями працівниками поліції встановленої законом процедури.
Крім того, просив долучити до матеріалів справи висновок лікаря військової частини НОМЕР_2 , капітана м/с ОСОБА_6 від 24.04.2026; копію диплома спеціаліста серія НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 ; копію посвідчення про відрядження №764 від 01.04.2026; копію витягу з розпорядження командира НОМЕР_7 обр ТрО №793дск/окп від 31.03.2026; копію розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.05.2026; копію направлення на консультацію в діагностичні кабінети, в лабораторії та результат обстежень; консультаційний висновок спеціаліста; направлення на стаціонарне лікування в військову частину НОМЕР_8 ; посвідчення про відрядження 25.01.2026 №195; розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 ; розрахунок доведення; розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2026 №140/р; розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 30.04.2026; розрахунок доведення (а.с.38-46, 48,49,50,60,64-65,66-68,69,70-71, 72-75,76).
На підставі викладеного захисник вважав, що матеріали справи не містять достатніх доказів вини особи, у зв`язку із чим заявив клопотання про витребування доказів з ІНФОРМАЦІЯ_2 інформації та документів, пов`язаних із перебуванням капітана ОСОБА_1 у службовому відрядженні, виконанням ним службових обов`язків 11.03.2026, визначеним місцем виконання службових обов`язків, місцем проживання, розпорядком дня, підпорядкуванням та порядком пересування за межами ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Серпака Валерія Євгеновича про витребування доказів було задоволено. Постановою суду від 01.07.2026 у справі №405/1648/26 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , належним чином засвідчені копії документів та письмову інформацію щодо таких обставин: Чи перебував капітан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у службовому відрядженні до ІНФОРМАЦІЯ_3 у період, який охоплює 11 березня 2026 року. Надати копії наявних документів, що підтверджують підставу, строк, мету та завдання такого відрядження, зокрема наказів, розпоряджень, витягів із наказів, списків відряджених осіб, посвідчення про відрядження або інших документів; Чи був ОСОБА_1 включений до складу групи військовослужбовців, відрядженої до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та які завдання покладалися на цю групу. У разі наявності – надати копії документів, якими визначено склад групи, старшого групи, завдання групи та порядок її роботи; Кому саме ОСОБА_1 був підпорядкований під час перебування у відрядженні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням посади, військового звання, прізвища, імені та по батькові відповідної посадової особи, а також документів, якими це підпорядкування було визначено; Яке місце було визначене для виконання ОСОБА_1 службових обов`язків під час перебування у відрядженні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням конкретної адреси, приміщення/кабінету/підрозділу, якщо такі дані визначалися. Надати копії документів, якими це місце було визначено; Яке місце було визначене для тимчасового проживання ОСОБА_1 на період відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням адреси, військової частини, гуртожитку, казарми, іншого об`єкта розміщення. Надати копії документів, якими визначено місце проживання або розміщення; Який режим роботи, розпорядок дня або графік виконання службових обов`язків був встановлений для ОСОБА_1 або групи військовослужбовців, до складу якої він входив, саме на 11 березня 2026 року. Надати копії відповідних наказів, розпоряджень, графіків, розпорядку дня, журналів обліку роботи або інших документів; Чи була 11 березня 2026 року для ОСОБА_1 або відповідної групи військовослужбовців встановлена обідня перерва або інша перерва в роботі; якщо так – зазначити час її початку і закінчення, місце її проведення, порядок залишення місця виконання службових обов`язків під час такої перерви та документи, якими це було визначено; Чи був визначений порядок залишення ОСОБА_1 місця виконання службових обов`язків у робочий час або під час перерви, зокрема порядок отримання дозволу, усного погодження, повідомлення безпосереднього керівника, реєстрації вибуття/прибуття, ведення журналу або іншого обліку. Надати копії документів, якими такий порядок визначався; Чи містяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 дані про фактичне прибуття ОСОБА_1 до місця виконання службових обов`язків 11 березня 2026 року, час його прибуття, вибуття, повернення або відсутності протягом робочого дня. У разі наявності – надати копії журналів, книг обліку, записів чергової служби, перепусток, рапортів, повідомлень або інших документів; Чи містяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 дані про те, що 11 березня 2026 року приблизно о 13 год. 54 хв. ОСОБА_1 виконував конкретне службове завдання, перебував у службовій поїздці, повертався до місця служби, прямував до місця виконання службових обов`язків після встановленої перерви або діяв за дорученням/дозволом посадової особи. У разі наявності – надати копії документів, рапортів, доручень, повідомлень, журналів або інших матеріалів, які це підтверджують; Чи містяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 дані про те, що 11 березня 2026 року ОСОБА_1 вибував з місця виконання службових обов`язків до місця тимчасового проживання, а також про мету такого вибуття. У разі наявності – надати копії відповідних документів або повідомити, у яких саме документах такі відомості зафіксовані; Чи дозволялося або фактично допускалося використання ОСОБА_1 власного транспортного засобу під час перебування у відрядженні для прибуття до місця виконання службових обов`язків, повернення до місця проживання, виконання службових доручень або інших переміщень, пов`язаних із відрядженням. У разі наявності – надати копії відповідних наказів, розпоряджень, дозволів, рапортів або інших документів; Чи проводилась службова перевірка, службове розслідування або інше з`ясування обставин у зв`язку з подією 11 березня 2026 року за участю ОСОБА_1 , його перебуванням поза місцем виконання службових обов`язків, можливим перебуванням у стані сп`яніння або відмовою від огляду. У разі проведення – надати належним чином засвідчені копії відповідних наказів, висновків, рапортів, пояснень та інших матеріалів у частині фактичних обставин події; Чи повідомлявся ІНФОРМАЦІЯ_4 про складання відносно ОСОБА_1 11 березня 2026 року адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП; якщо так – ким, коли, у який спосіб та які дії у зв`язку з цим були вчинені. Надати копії відповідних повідомлень, рапортів, листів або інших документів (а.с. 79-82). На виконання постанови суду ІНФОРМАЦІЯ_5 надано інформацію/документи, що стосуються перебування у службовому відрядженні військовослужбовця ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 30.12.2025 №2393/5/3/141 дек було визначено начальникам обласних ТЦК та СП допустити у 2026 році до роботи на обласних збірних пунктах ТЦК та СП посадових осіб від військових частин, у тому числі, військових частин Сил безпілотних систем, для проведення відбору та призову військовозобов`язаних. Відтак, з урахуванням зазначеного розпорядження, 03 лютого 2026 року з метою відбору та прийому військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації на 28 днів з 01 по 28 лютого 2026 року прибув у службове відрядження та зарахований на котлове забезпечення капітан ОСОБА_1 , офіцер-оператор відділення управління 2 батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_2 . Даний факт підтверджується витягом із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2026 №34. У подальшому, відповідно до витягу із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.03.2026 №60 зазначеному військовослужбовцю було продовжено термін відрядження на 31 день з 01 по 31 березня. Метою відрядження було проведення відбору та призову військовозобов`язаних. Дана мета зазначена у посвідченні про відрядження, яке було повернуто військовослужбовцю при вибутті з ІНФОРМАЦІЯ_7 . За час перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у відрядженні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній виконував завдання, покладенні на нього його безпосередній командиром військової частини, з урахуванням вищезгаданого розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Місцем для виконання службових обов`язків було визначено – Обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_4 . На період відрядження військовослужбовець ОСОБА_1 проживав за межами ІНФОРМАЦІЯ_7 (на виконання вимог розпорядження вищого керівництва щодо розосередження особового складу). Робочий графік у ІНФОРМАЦІЯ_8 визначений наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 «Про організацію службової діяльності в ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 23.12.2025 №2288 та становить робочий час з 09:00 до 18:00, час для обідньої перерви з 13:00 до 14:00. Відрядженому військовослужбовцю ОСОБА_1 не було визначено порядку отримання дозволу або реєстрації у визначеному журналі при вибутті з території ІНФОРМАЦІЯ_7 . Дані про фактичне прибуття/вибуття ОСОБА_1 на територію Обласного збірного пункту 11 березня 2026 року у будь-яких журналах відсутні. ІНФОРМАЦІЯ_8 невідомо про використання особистого транспорту військовослужбовцем ОСОБА_1 . Використання службового транспортного засобу при виконанні службових обов`язків дозволялося. За фактом перебування військовослужбовця ОСОБА_1 поза місцем виконання службових обов`язків, з можливим перебуванням у стані сп`яніння або відмовою від огляду 11 березня 2026 року службове розслідування або службова перевірка у ІНФОРМАЦІЯ_8 не проводилась з огляду на відсутність зазначеної інформації про наявний факт. Також, зазначаємо, що ІНФОРМАЦІЯ_9 не був повідомлений про складання відносно ОСОБА_1 11 березня 2026 року адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП, дані витяги були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні за участю сторони захисту (а.с. 85-89).
Також під час судового розгляду пояснення надав свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Так, свідок зазначив, що є лікар-ординатор лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_2 , у судовому засіданні пояснив, що проходить військову службу на зазначеній посаді. З особою, щодо якої складено протокол, є співробітниками однієї військової частини, хоча й різних підрозділів. Родинних зав`язків між ними немає, у дружніх стосунках не перебувають.
Свідок повідомив, що перебуває у службовому відрядженні в АДРЕСА_3 з 01.04.2026 року по теперішній час. До ІНФОРМАЦІЯ_7 були відряджені четверо військовослужбовців: ОСОБА_7 , свідок, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вказана група була прикріплена до обласного ТЦК та СП для виконання службових обов`язків. Старшим групи був ОСОБА_7 , якому інші учасники групи підпорядковувалися в організаційних питаннях. За словами свідка, його було відряджено як лікаря-експерта. Він займався проведенням медичної експертизи кандидатів до військової частини. Загальною метою відрядження був відбір персоналу для проходження служби у військовій частині. До обов`язків ОСОБА_7 входила організація подачі кандидатів до військової частини. Свідок прибував до ТЦК та СП, де його колеги організовували доставку кандидатів, а він здійснював їх відбір як лікар, проводив оцінку стану здоров`я після проходження військово-лікарської комісії. Командування військової частини мало власні критерії відбору кандидатів. Свідок зазначив, що за спеціальністю є психіатром та має значний професійний досвід. ІНФОРМАЦІЯ_9 здійснював збір кандидатів, після чого представники військової частини відбирали їх для подальшого проходження служби. Для роботи їм було виділено окремий кабінет. Водночас вони могли перебувати як у кабінеті, так і поза його межами, зокрема на території ТЦК та СП або в інших місцях, залишаючись на телефонному зв`язку. У разі потреби їм телефонували, після чого вони прибували до ТЦК та СП. Постійно перебувати на робочому місці вони не були зобов`язані. Причинами відсутності на місці служби могли бути обід, поїздка до магазину або необхідність проведення оглядів військовослужбовців на території іншого, міського ТЦК та СП. Робочий день починався о 09:00 годині та міг тривати до пізньої ночі, інколи до 24:00 години. ОСОБА_10 регламенту роботи не існувало, вихідних днів також не було. Стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 свідок пояснив, що має багаторічний досвід роботи у сфері медичної експертизи як до початку військової служби, так і під час неї. Зокрема, дев`ять місяців працював у складі військово-лікарської комісії, а до початку повномасштабної війни працював в експертному інституті. У зв`язку з цим він вважає, що стан ОСОБА_7 , який був сприйнятий як алкогольне сп`яніння, може пояснюватися іншими причинами. Свідок зазначив, що ОСОБА_7 переніс вибухову травму (контузію). Крім того, він одночасно страждає на два джерела хронічного больового синдрому: грижі шийного та поперекового відділів хребта, а також асептичний некроз головки кульшового суглоба. Правий кульшовий суглоб постійно спричиняє йому біль, що заважає нормальному сну. На думку свідка, людина, яка хронічно не висипається, може бути загальмованою, мати тремор рук, а за наявності контузії та в умовах стресової ситуації такі прояви можуть посилюватися. Тому поведінку ОСОБА_7 , зафіксовану на відеозаписах працівників поліції, свідок пояснює саме станом його здоров`я. Саме з цих причин він виявив бажання надати показання в суді як свідок. Свідок також зазначив, що у його присутності ОСОБА_7 алкогольних напоїв не вживав. За дотриманням дисципліни в цьому питанні здійснювався суворий контроль. Відпочивали вони на території військової частини НОМЕР_9 окремої бригади територіальної оборони. Свідок повідомив, що особисто там не перебував і нікого звідти не знає. Сам він та ОСОБА_7 пересувалися власним транспортом, а яким чином пересувалися інші двоє військовослужбовців, йому невідомо. Свідок пояснив, що прибув до місця служби пізніше, а на момент події його там не було. До нього обов`язки виконував інший лікар, який згодом перевівся до іншої військової частини, після чого свідка направили на заміну. У день події він ОСОБА_7 не бачив. Також свідок повідомив, що раніше проходив службу в різних місцях, зокрема в Чорнобилі та Черкасах. Зі ОСОБА_7 був знайомий недовго. Вперше бачив його у 2025 році, коли той приїжджав до їхнього підрозділу, однак ближче познайомився вже під час спільного відрядження. Після більш тісного спілкування свідок мав можливість оцінити психічний та фізичний стан ОСОБА_7 . Зокрема, він особисто возив його на комп`ютерну томографію кульшового суглоба після того, як стало відомо про наявні захворювання. Крім того, свідок зв`язувався з медичною ротою своєї військової частини з метою організації лікування ОСОБА_7 за місцем відрядження. Саме з цієї причини останнього було направлено на лікування.
На момент події свідок не здійснював безпосереднього контролю за ОСОБА_7 , однак наразі спостерігає за динамікою його стану здоров`я. За його словами, після безсонної ночі ОСОБА_7 може кульгати, хитатися під час ходьби та мати тремор рук. Свідок висловив думку, що за результатами повного медичного обстеження ОСОБА_7 може підлягати звільненню зі служби за станом здоров`я, однак сам останній цього не бажає.
Свідок зазначив, що жодної загрозливої поведінки з боку ОСОБА_7 не спостерігав. Щодо відмови останнього від проходження огляду свідок пояснив, що, з одного боку, така відмова є усвідомленою дією, проте, з іншого боку, через його стан здоров`я здатність приймати виважені рішення могла бути ускладнена. Свідок пояснив, що існує поняття «емоційного мислення», за якого людина в певний момент може прийняти помилкове рішення. За весь час спільної роботи випадків неадекватної поведінки ОСОБА_7 він не спостерігав.
Переглянувши відеозаписи, надані працівниками поліції, свідок зазначив, що на них видно, як людина замкнулася в собі, а негативізм та замкнутість виступили захисною реакцією. На думку свідка, поведінка ОСОБА_7 на відеозаписах повністю корелюється з тим фізичним, психологічним та емоційним станом, який він постійно спостерігає у нього.
На завершення свідок пояснив, що відрядження вже завершилося, а ОСОБА_7 було відкликано до місця постійної служби, зокрема й за ініціативою самого свідка, оскільки, на його думку, через наявний стан здоров`я останній не може належним чином виконувати покладені на нього службові завдання.
Крім того, судом крім вище зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2026 серії ЕПР1 №612262, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та доводи його захисника, свідка ОСОБА_5 було досліджено, проаналізовано та надана оцінка доказам, у тому числі первісно долучені й додатково витребувані, оцінивши кожний доказ окремо та всі докази в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612262 від 11.03.2026, яким підтверджується, що саме водій ОСОБА_1 11.03.2026 о 13 год. 54 хв. керував транспортним засобом марки «Dacia Logan », державний номерний знак НОМЕР_3 в м. Кропивницькому по вул. Євгена Чикаленка,9, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови). ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «DRAGER Alcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що особа від огляду відмовився (а.с. 2);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.03.2026 (а. с. 3);
- довідка, сформованою за даними ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», про отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українського посвідчення водія на право керування транспортним засобом серія НОМЕР_10 З 18.03.2000 року (а.с. 4);
- відеозаписи з відео реєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції, та з камери «Bodycam» працівника поліції, який був безпосереднім очевидцем подій 11.03.2026, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «А./ ОСОБА_1 » оглянутому в судовому засіданні (а.с.5).
Крім того, із дослідженого судом відеозапису вбачається, що на відео працівники поліції зафіксували факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 11.03.2026 о 13 год. 54 хв. де ОСОБА_1 перебував у військовій формі та повідомляв працівникам поліції, що поспішає по роботі/службі.
Дослідивши матеріали справи первісно долучені й додатково витребувані, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позицію його захисника, свідка, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час такого огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У цій справі відеозапис було долучено до матеріалів справи, тому відсутність свідків сама по собі не є визначальною обставиною для вирішення питання про наявність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Разом із тим наведені положення загального порядку огляду водіїв на стан сп`яніння підлягають застосуванню з урахуванням установлених у справі фактичних обставин та правового статусу особи саме на момент події.
Суд виходить із того, що сам по собі факт проходження особою військової служби не виключає можливості притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Військовослужбовець може керувати транспортним засобом поза виконанням обов`язків військової служби і в такому випадку нести адміністративну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху на загальних підставах.
Однак у цій справі істотне значення має не лише загальний статус ОСОБА_1 як військовослужбовця, а встановлення того, чи перебував він саме 11.03.2026 о 13 год. 54 хв. при виконанні обов`язків військової служби у розумінні ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
За змістом ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби, а також поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Отже, для правильного вирішення цієї справи суд повинен встановити не абстрактний факт належності ОСОБА_1 до військовослужбовців, а конкретні фактичні обставини, які характеризували його службовий статус саме на момент події: підставу та строк службового відрядження, мету відрядження, місце виконання службових обов`язків, режим роботи, наявність установленої перерви, місце проживання під час відрядження, маршрут та мету переміщення.
Досліджені судом докази свідчать, що 11.03.2026 ОСОБА_1 перебував у чинному службовому відрядженні до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зокрема, відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.02.2026 № 34 ОСОБА_1 прибув у службове відрядження з метою відбору та прийому військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, а відповідно до витягу з наказу від 01.03.2026 № 60 строк його відрядження було продовжено на 31 день – з 01 по 31 березня 2026 року.
Таким чином, на час події, яка мала місце 11.03.2026, ОСОБА_1 перебував у чинному службовому відрядженні, а його перебування у м. Кропивницькому було зумовлене виконанням службового завдання з відбору та прийому військовозобов`язаних.
Місцем виконання службових обов`язків ОСОБА_1 було визначено Обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_4 . Робочий графік у ІНФОРМАЦІЯ_8 був визначений наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.12.2025 № 2288 та передбачав робочий час з 09:00 до 18:00, а час обідньої перерви – з 13:00 до 14:00.
Подія, яка стала підставою для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, мала місце 11.03.2026 о 13 год. 54 хв., тобто під час установленої розпорядком обідньої перерви, фактично наприкінці її тривалості.
Суд зазначає, що обідня перерва, встановлена розпорядком, сама по собі не свідчить про припинення виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби. Навпаки, ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прямо враховує перерви, встановлені розпорядком, як частину відповідного службового режиму. Тому вирішальне значення має не сам факт перебування особи поза приміщенням ІНФОРМАЦІЯ_3 у момент перерви, а характер такого перебування, його час, маршрут, мета та зв`язок із поверненням до місця виконання службових обов`язків.
З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_7 убачається, що на період відрядження ОСОБА_1 проживав за межами ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв`язку з розосередженням особового складу. Сам ОСОБА_1 пояснив, що проживав на території НОМЕР_4 бригади територіальної оборони в районі залізничного вокзалу АДРЕСА_3 , а відстань між місцем проживання та місцем служби становила приблизно 3 км і автомобілем займала близько 5 хвилин.
Оцінюючи ці пояснення у сукупності з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцем зупинки транспортного засобу, напрямком руху, часом події та дослідженим відеозаписом, суд приходить до висновку, що 11.03.2026 о 13 год. 54 хв. ОСОБА_1 фактично повертався до визначеного місця виконання службових обов`язків під час установленої обідньої перерви, а не використовував відповідний час для особистих потреб, не пов`язаних із проходженням служби.
ІНФОРМАЦІЯ_9 також повідомив, що ОСОБА_1 не було визначено порядку отримання дозволу або реєстрації у визначеному журналі при вибутті з території ІНФОРМАЦІЯ_7 , а дані про фактичне прибуття чи вибуття ОСОБА_1 на територію Обласного збірного пункту 11.03.2026 у будь-яких журналах відсутні. За таких обставин сама по собі відсутність записів у журналах не може бути витлумачена як доказ самовільного залишення ОСОБА_1 місця виконання службових обов`язків або як доказ використання ним часу виключно для особистих потреб.
Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_5 у тій частині, в якій вони характеризують загальну організацію роботи відрядженої групи військовослужбовців, службову мету відрядження, організаційну роль ОСОБА_1 та відсутність обов`язку постійно перебувати виключно в кабінеті. Водночас суд враховує, що свідок ОСОБА_5 прибув до місця служби після події та у день події ОСОБА_1 не бачив, тому його показання не використовуються як прямий доказ маршруту ОСОБА_1 саме 11.03.2026.
Суд також враховує, що ОСОБА_1 пояснив, що 11.03.2026 був викликаний до ТЦК та СП для оформлення документів офіцера, який направлявся до його військової частини, і що відповідні документи міг оформити та підписати саме він. Ці пояснення суд оцінює критично, оскільки сам факт телефонного виклику окремим письмовим документом не підтверджений. Разом із тим зазначені пояснення не суперечать іншим доказам справи, узгоджуються зі службовою метою відрядження, характером обов`язків ОСОБА_1 , визначеним місцем виконання службових обов`язків, часом події та напрямком руху до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Факт використання ОСОБА_1 власного транспортного засобу сам по собі не спростовує зв`язку його переміщення з виконанням обов`язків військової служби. Закон не ставить факт виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби у залежність від виду чи форми власності транспортного засобу, яким він користується під час прямування до місця служби. При цьому суд враховує, що ІНФОРМАЦІЯ_8 невідомо про використання ОСОБА_1 особистого транспорту, однак зазначена обставина не доводить особистого характеру поїздки, оскільки вирішальними є час, маршрут, мета переміщення та його зв`язок зі службовими обов`язками.
Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що на момент спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 перебував у військовій формі та повідомляв працівникам поліції, що поспішає по роботі/службі. Такі обставини самі по собі не доводять виконання ним обов`язків військової служби, однак створювали об`єктивні підстави для з`ясування працівниками поліції його службового статусу, підстав перебування у м. Кропивницькому, мети руху та можливого перебування при виконанні обов`язків військової служби.
З матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції з`ясовували, чи є ОСОБА_1 військовослужбовцем, чи перебуває у службовому відрядженні, куди саме прямує, чи пов`язане його переміщення з виконанням службових обов`язків та чи підлягає застосуванню спеціальний порядок огляду військовослужбовців на стан сп`яніння.
Надалі судовим розглядом було встановлено, що зазначені обставини мали істотне значення для правильної правової оцінки події.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що 11.03.2026 о 13 год. 54 хв. ОСОБА_1 був не лише військовослужбовцем за загальним правовим статусом, а перебував при виконанні обов`язків військової служби у розумінні ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки в межах службового відрядження, під час установленої розпорядком перерви, фактично повертався до визначеного місця виконання службових обов`язків.
Суд не встановив обставин, які б свідчили, що у зазначений час ОСОБА_1 перебував у довільному місці, істотно відхилився від маршруту до місця виконання службових обов`язків, використовував відповідний час виключно для особистих потреб або вийшов за межі встановленого порядку проходження служби.
У цьому контексті суд враховує співвідношення ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 172-20 КУпАП. Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Водночас ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність спеціального суб`єкта, зокрема військовослужбовця, за виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Отже, якщо відповідні дії вчиняються військовослужбовцем саме під час виконання обов`язків військової служби, правове значення має не лише факт керування транспортним засобом або відмови від огляду, а й спеціальний службовий статус особи саме на момент події. Саме з цієї причини встановлення факту виконання або невиконання військовослужбовцем обов`язків військової служби є визначальним для правильної кваліфікації діяння.
Такий підхід узгоджується з логікою розмежування загальної та спеціальної норм, викладеною в інформаційному листі Верховного Суду від 17.12.2025 № 748/0/158-25. При цьому суд не використовує зазначений лист як джерело права або самостійну нормативну підставу для вирішення справи. Висновок суду ґрунтується на положеннях КУпАП, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та на досліджених у судовому засіданні доказах.
Окреме значення для вирішення справи має порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність не за будь-яку відмову від огляду, а за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.
Якщо особа є військовослужбовцем і на момент події виконує обов`язки військової служби, порядок її огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається спеціальною нормою – ст. 266-1 КУпАП, а також відповідним порядком направлення та проведення огляду військовослужбовців.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент події перебував при виконанні обов`язків військової служби, пропозиція пройти огляд і фіксація відмови мали здійснюватися з урахуванням спеціального порядку, передбаченого ст. 266-1 КУпАП. Матеріали справи не містять даних про залучення уповноваженої посадової особи Військової служби правопорядку або іншої уповноваженої законом посадової особи, а також про оформлення відмови у порядку, передбаченому для військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби.
ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомив, що службове розслідування або службова перевірка за фактом перебування ОСОБА_1 поза місцем виконання службових обов`язків, можливого перебування у стані сп`яніння або відмови від огляду 11.03.2026 не проводилися, оскільки інформація про зазначений факт до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходила. ІНФОРМАЦІЯ_11 не був повідомлений про складення щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин відмова ОСОБА_1 від проходження огляду у порядку, запропонованому працівниками поліції в межах оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може автоматично розцінюватися як відмова від проходження огляду «відповідно до встановленого порядку», оскільки за встановленого судом службового статусу особи застосуванню підлягав спеціальний порядок огляду військовослужбовців.
Разом із тим встановлення обставин, які можуть свідчити про наявність ознак військового адміністративного правопорушення, не наділяє суд повноваженнями самостійно змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ст. 172-20 КУпАП.
КУпАП не містить норми, яка б надавала суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення право самостійно перекваліфіковувати дії особи з однієї статті КУпАП на іншу або формувати нову фабулу адміністративного правопорушення, відмінну від тієї, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду та обсяг фактичних обставин, щодо яких особа має право надавати пояснення, заперечення і докази.
Самостійна зміна судом кваліфікації з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ст. 172-20 КУпАП означала б вихід суду за межі протоколу про адміністративне правопорушення, фактичне формування судом нової правової та фактичної конструкції правопорушення та порушення права особи на захист, оскільки ст. 172-20 КУпАП має інший спеціальний суб`єкт, іншу правову природу, інші істотні ознаки складу адміністративного правопорушення та інший порядок оформлення матеріалів.
Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-10 – 172-20 КУпАП, мають право складати спеціально уповноважені законом суб`єкти, зокрема уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, прокурор, командири або начальники військових частин, установ, закладів, а також інші уповноважені законом посадові особи. Працівники патрульної поліції, які склали матеріали щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є суб`єктами, уповноваженими складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, щодо військовослужбовця у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби.
У цій справі суд не вирішує питання про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, оскільки такі матеріали у встановленому законом порядку до суду не надходили, протокол за цією статтею уповноваженим суб`єктом не складався, а питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за зазначеною нормою в межах цього провадження не порушувалося.
Предметом розгляду у цій справі є виключно питання про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст.130 КУпАП.
Оскільки судом встановлено, що на момент події ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків військової служби, а зазначена у протоколі кваліфікація за ч. 1 ст. 130 КУпАП не враховує спеціальний службовий статус особи саме у момент події та спеціальний порядок огляду військовослужбовця, суд приходить до висновку про відсутність у межах складеного протоколу складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд не звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з самим фактом проходження військової служби. Висновок суду ґрунтується на тому, що встановлені фактичні обставини свідчать про інший правовий режим події, ніж той, який покладено в основу протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд не має повноважень замінювати зазначену в протоколі кваліфікацію на іншу.
За таких обставин провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП,
постановив:
провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №612262 від 11.03.2026), - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя        Олексій  Іванович Майданніков