Провадження номер 2/741/274/26
Єдиний унікальний номер 741/1736/25

РІШЕННЯ
іменем України

09 липня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого судді Крупини А.О.,
за участю секретарів судових засідань Кузьменка І.С., Богдан Н.О. , 
представника позивача адвоката Чутченка С.О., 
представника відповідача адвоката Юморанова Д.І., 
розглянувши у режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Носівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цим позовом.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем ОСОБА_1 15 липня 2025 року було замовлено у ФОП ОСОБА_2 , TurboSTO - Станція технічного обслуговування TurboSTO (надалі за текстом – відповідач) послугу на обслуговування транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . Замовлення на обслуговування транспортного засобу № НОМЕР_2 . Причина звернення – несправність турбіни. 
19 липня 2025 року позивач забрав зі станції технічного обслуговування відповідача «TurboSTO» свій транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , про що свідчить гарантійний талон від 19 липня 2025 року та акт виконаних робіт № T160LB від 19 липня 2025 року на загальну суму 48100 грн. 00 коп.
Щодо якості наданих послуг позивач жодних претензій не має.
Разом з цим, з метою забезпечення безпеки в транспортному засобі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , позивач вбудував внутрішню та зовнішню камери відеоспостереження, подальший перегляд яких виявив використання транспортного засобу позивача в особистих цілях, без отримання від позивача згоди, а саме: 18 липня 2025 року о 19:01:18, 19 липня 2025 року о 09:01:27, 19 липня 2025 року о 09:01:24, 19 липня 20258 року о 09:12:40.
Указані події спричинили позивачу душевні страждання, нервовий стрес, приниження та образу, що негативно вплинуло на його здоров`я.
У результаті незаконних дій відповідача позивачеві завдано моральну шкоду, яка виражається у додаткових емоційних переживаннях, пов`язаних їх зверненням до адвокатів за консультацією та даним позовом до суду.
Уважає, що працівниками виконавця було вчинено протиправне заволодіння його транспортним засобом, оскільки було порушено його право на власність, позивач не надавав дозволу на використання його транспортного засобу у власних потребах працівниками відповідача, тобто це було зроблено проти його волі та без його відома.
Просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, 22000 грн витрат на правову допомогу та 3028 грн судового збору.
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – строк для подання відповіді на відзив десять днів з дня отримання відзиву відповідача.
06 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Юморанова Дениса Ігоровича до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого сторона відповідача уважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди й умовою цивільно-правової відповідальності. Надані позивачем скріншоти з камери відеоспостереження не можуть уважатися достовірними доказами з наступних причин: відсутність технічної експертизи - немає доказів того, що зображення не було змінено, відредаговано чи підроблено, відсутність метаданих – скріншот не мітить часових міток, геолокацій чи інших даних, які б підтверджували його автентичність; відсутність оригінального відеозапису – надано лише статичне зображення, а не повний відеозапис, що унеможливлює перевірку контексту ситуації; відсутність ланцюга зберігання доказів – немає інформації про те, як, ким і за яких умов було отримано, збережено та передано зображення. Самі скріншоти не підтверджують жодної з обставин, на які посилається позивач: не встановлено особу, зображену на скріншотах, не підтверджено факту керування саме транспортним засобом позивача; не доведено місце та час зйомки; не встановлено мету використання транспортного засобу. 
Також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між зображенням та заявленою маральною шкодою.
Підкреслює, що у позові не зазначено, у чому полягає шкода, якими неправомірними діями та бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Наведені позивачем у заяві формулювання є загальними, абстрактними та необґрунтованими, які жодним чином не можуть підтверджувати факт заподіяння позивачу моральної шкоди, не дають відповіді на питання, у чому саме полягає ця шкода та чим саме (якими доказами) підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. 
Просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю (а.с.60-62).
У судовому засіданні 28 квітня 2026 року позивач ОСОБА_1 позову заяву підтримав повністю. Пояснив, що, дійсно, 15 липня 2025 року через несправність турбіни у належному йому автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , замовив послугу з технічного обслуговування даного транспортного засобу у ФОП ОСОБА_2 на станції технічного обслуговування «TurboSTO». Попередньо в салоні автомобіля було розміщено відеореєстратор у вигляді накладки на дзеркало заднього виду з фіксацією дати та часу, які коригувались ним при встановленні реєстратора. Пристрій був непомітним. Коли 19 липня 2025 року він ( ОСОБА_1 ) забрав автомобіль із СТО та переглянув відеореєстратор, то побачив, що транспортний засіб під керуванням невідомої особи залишав СТО, рухався по місту Києву, заїжджав до торгівельного центру «Епіцентр», залишався ночувати біля якогось будинку, загалом проїхав близько 20 км. Це не була діагностика автомобіля після обслуговування, а було його безпосереднє використання. Оскільки передавши автомобіль на обслуговування, він цим самим довіряв СТО, якою було допущено використання транспортного засобу без його згоди, позивач отримав моральні та фізичні страждання, зокрема, у нього збільшився тиск, були хвилювання щодо долі автомобіля. ОСОБА_1 є чинним військовослужбовцем, що посилювало такі страждання. До лікарів чи спеціалістів він не звертався, хоча почувався погано. Під час спілкування з відповідачкою остання визнавала факт користування автомобілем та пропонувала взамін 20 літрів палива. Виставлена ФОП ОСОБА_2 претензія повернулась не врученою. В акті приймання виконаних робіт покази спідометра автомобіля «Skoda Octavia» не зазначались. Відеореєстратором зафіксована особа, яка керувала автомобілем, це та ж сама особа, яка передавала йому автомобіль після обслуговування. Позивач припускає, що автомобіль взагалі не обслуговувався, оскільки проблеми залишились не усунутими.
Під час судового засідання представник адвокат Чутченка С.О. підтримав позицію позивача ОСОБА_1 та вважав установленими та доведеними обставини користування автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , поза волею його власника ОСОБА_1 , що має наслідком отримання позивачем моральних страждань на суму 50000 грн. 
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Юморанов Д.І. з позовом не погодився та вважав обставини, зазначені в ньому недоведеними. Не заперечуючи факту укладання в липні 2025 року послуги на обслуговування транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , зазначав, що автомобіль перебував на СТО безперервно та протягом усього час обслуговування з володіння не вибувало, територія СТО є огородженою. ФОП ОСОБА_2 працює з підрядниками та субпідрядниками, однак особа на доданому до позову відеозапису, яка керує автомобілем, стороні відповідача є невідомою. Позивач не був обмежений у можливості коригувати у відеореєстраторі конкретну дату та час. Факт придбання відеореєстратора «Aspiring Maxi3» сам по собі не свідчить про його встановлення в автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 .
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд робить висновок, виходячи з нижченаведеного.
У ст. 5 ЦПК України закріплено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу – автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.34-35, 36-38).
Відповідач ОСОБА_2 з 24 травня 2024 року є фізичною особою-підприємцем (номер запису: 2010350000000566274) та здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД: Основний:45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Інші:45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються на торгівлі іншими товарами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40, 64-65).
15 липня 2025 року виконавцем – станцією технічного обслуговування «TurboSTO» (ФОП ОСОБА_2 ) було прийнято від замовника – ОСОБА_1 – замовлення на обслуговування транспортного засобу № T160LB, марка, модель «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , пробіг 138000 км. Причина звернення – несправність турбіни. Замовлення підписане як виконавцем, так і замовником (а.с.26-27).
19 липня 2025 року станцією технічного обслуговування «TurboSTO» (ФОП ОСОБА_2 ) було видано акт виконання робіт № T160LB, згідно з яким до оплати замовником ОСОБА_1 підлягало 45810 грн. 00 коп. без ПДВ. В акті зазначено найменування виконаних робіт, суму (без ПДВ) і роботи та використані запчастини (матеріали), оплачені замовником (а.с.28-29).
Того ж дня (19 липня 2025 року) станцією технічного обслуговування «TurboSTO» Центр автотурботи на турбокомпресор с/№ T160LB було видано гарантійний талон терміном на тридцять шість місяців (а.с.30-33).
На доведення факту технічного оснащення автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , представником позивача до суду надано копію фіскального звітного чека від 06 квітня 2024 року, який підтверджує придбання пристрою - відеореєстратора «Aspiring Maxi3» від 06 квітня 2024 року, фотокопії заводської упаковки пристрою «Aspiring Maxi3» (лицьової та зворотної сторони), копію інструкції з експлуатації та гарантійного талона, які підтверджують легальність походження техніки та спростовують можливість використання заборонених засобів негласного зняття інформації (а.с.110-115).
Матеріалами фотофіксації (скріншоти від 18.07.2025 19:00:45; 18.07.2025 19:03:37; 18.07.2025 19:03:50; 18.07.2025 19:09:40; 18.07.2025 19:10:22; 19.07.2025 08:59:21; 19.07.2025 19:13:02; 19.07.2025 09:18:49; 19.07.2025 09:21:08; 19.07.2025 09:37:37; 19.07.2025 09:02:02;), доданих до позовної заяви, візуалізовано факт розміщення в салоні невстановленого автомобіля відеореєстратора, інтегрованого, ймовірно, в накладку на внутрішньосалонне дзеркало заднього виду (а.с.13-23).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Так, завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч. 3 ст.23 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Тлумачення ст. 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації (коли розмір компенсації не визначений законом).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом – моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
Отже, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК необхідно довести такі факти:
а) протиправність діяння її заподіювача;
б) наявність шкоди;
в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;
г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
Разом з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Наказом Міністерства інфраструктури України 28 листопада 2014 року № 615, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2014 року за № 1609/26386, затверджено Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.
Положеннями розділу ІХ «Права й обов`язки виконавця» цього наказу установлено, що виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати виконання вимог цих Правил; відшкодовувати збитки в разі втрати, псування чи пошкодження КТЗ та їх складових частин (систем) або деталей і матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у строк, передбачений договором.
До прав й обов`язків замовника, передбачених у розділі Х наказу, належить, наприклад, відшкодування у повному обсязі збитків, завданих його майну, та шкоди, завданої його здоров`ю внаслідок неналежного надання послуг.
З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з електронного носія (USB-флеш-накопичувача), доданого до позовної заяви, убачається:
дата 18 липня 2025 року: автомобіль починає рух, виїздить з гаражного боксу, схожого на приміщення СТО . Далі прямує по місту Київ. Камера фіксує обстановку, позаду автомобіля (19:01:18 год.);
дата 19 липня 2025 року: автомобіль рухається із стоянки поряд з багатоквартирним будинком (09:01:18 год); автомобіль під`їхав на прилеглу стоянку до торгівельного центру «Епіцентр» (09:12:51).
Суд привертає увагу, що в акті приймання-передачі транспортного засобу від 19 липня 2025 року відсутні відомості про показники спідометра після завершення технічного обслуговування автомобіля, що унеможливлює визначення фактичного пробігу автомобіля після проведення технічного обслуговування.
Матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем автомобіля «Skoda Octavia» на технічне обслуговування до СТО «TurboSTO», що належить ФОП ОСОБА_2 , а також факт належного виконання робіт, які були прийняті та оплачені позивачем без зауважень щодо їх якості. Водночас, сам по собі факт перебування транспортного засобу у володінні виконавця послуг не свідчить про порушення прав власника.
Наданий стороною позивача доказ – відеозапис – не дозволяє достеменно встановити марку та модель транспортного засобу, особу водія транспортного засобу, його належність до працівників чи представників відповідача, а також мету використання автомобіля. Судом встановлено, що особу чоловіка, який перебував за кермом автомобіля, не було ідентифіковано жодною зі сторін у справі.
Надані позивачем докази (скріншоти з відеореєстратора) не містять часових міток та метаданих, які могли б підтвердити його автентичність. У матеріалах справи відсутній оригінальний відеозапис, що унеможливлює перевірку контексту ситуації. Також відсутній ланцюг зберігання доказів, оскільки немає інформації про те, як, ким та за яких умов було отримано, збережено та передано це зображення.
Крім того, на думку суду, відеозапис не підтверджує факту неправомірного використання автомобіля позивача. Навпаки, характер виконаних робіт — усунення несправності турбіни — об`єктивно передбачає необхідність перевірки результатів ремонту шляхом випробування транспортного засобу в русі, однак указане мало б бути попередньо обумовлено між замовником та виконавцем. 
У той же час, короткочасний виїзд автомобіля за межі території СТО для перевірки динамічних характеристик турбіни є стандартною технічною процедурою, необхідною для належного виконання ремонтних робіт.
До правоохоронних органів позивач ОСОБА_1 з приводу використання невідомою особою його транспортного засобу поза його волею не звертався. 
Також позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди. Надані пояснення про хвилювання, образу, нервовий стрес та підвищення артеріального тиску мають суб`єктивний характер і не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, зокрема медичними документами, висновками спеціалістів чи іншими доказами, які б свідчили про реальне погіршення психоемоційного стану ОСОБА_1 . 
Відсутні також докази причинного зв`язку між діями відповідача та заявленими моральними стражданнями. Саме лише припущення позивача про неправомірність використання автомобіля не може бути належною підставою для покладення на відповідача обов`язку відшкодовувати моральну шкоду.
Таким чином, у справі не встановлено належними та допустимими доказами факту протиправної поведінки відповідача, не підтверджено наявності моральної шкоди, не доведено причинного зв`язку між поведінкою відповідача та заявленими негативними наслідками, а також не встановлено вини відповідача. За відсутності сукупності зазначених елементів цивільно-правової відповідальності правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Водночас, саме на позивача покладено обов`язок доказування обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, та подання всіх наявних у нього доказів у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України.
Таким чином, за викладених вище обставин, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, а тому позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд зробив висновок про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 280-282, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи: 
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , 
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 09 липня 2026 року. 

Суддя Анатолій КРУПИНА