Справа № 693/645/26 
Провадження № 2/693/664/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

27.07.2026р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді – Коцюбинської Ю.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.07.2024 ОСОБА_1 уклав із ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" договір позики № 498478, на підставі якого позичальнику на банківську картку перераховано кредитні кошти на суму 5500,00 грн.
ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" виконало свої зобов`язання за договором, однак відповідач порушив його умови. 
29 листопада 2024 року ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги за договором позики № 498478 від 17.07.2024 на підставі договору факторингу № 29112024.
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Діджи Фінанс" за договором позики становить 18 777,00 грн, із яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2277,00 грн - заборгованість за процентами, 11 000,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору позивач, посилаючись на норми законодавства, звернувся із даним позовом до суду та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 498478 від 17.07.2024 р. у розмірі 18 777,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. 
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 08.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Вказану ухвалу направлено відповідачу за місцем його реєстрації, яку він отримав 20.05.2026 року, що підтверджується поштовим повідомлення АТ «УКРПОШТА».
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення, отже вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом установлено, що 17.07.2024 ОСОБА_1 та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" уклали у електронному вигляді договір позики № 498478, за умовами якого сторони погодили, що сума позики - 5500,00 грн (п. 2.1). Строк позики 30 днів (п. 2.2). Процентна ставка 1,38 %, яка діє протягом строку договору, визначеного п.п. 2.2 п. 2 Договору (п. 2.3). Дата повернення позики –16.08.2024. Кредитний договір відповідач підписав за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором Yl3Y22.
Додатком договору про споживчий кредит № 498478 від 17.07.2024 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який відповідач також підписав за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором Yl3Y22.
Про акцепт пропозиції та підписання ОСОБА_1 договору одноразовим ідентифікатором свідчить довідка про укладення договору (ідентифікацію).
На підставі укладеного договору позики № 498478 від 17.07.2024 року ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" 17.07.2024 перерахувало на користь ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 5500,00 грн на картку НОМЕР_1 (VISA), на що вказує копія відповідної платіжної інструкції. Будь-яких заперечень з приводу отримання коштів відповідач не висловлював.
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 498478 від 17.07.2024, який проведений ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", заборгованість ОСОБА_1 становить 18 777,00 грн, із яких 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2277,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 11000,00 грн сума заборгованості по штрафних санкціях. З 17.08.2024 до 22.10.2024 нараховував щоденно пеню.
Відповідно до Договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024 з додатком до нього, які були укладені між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права вимоги за договорами згідно Реєстру прав вимоги, укладеними позичальниками з банком.
З акта приймання-передачі Реєстру прав вимог від 29.11.2024 слідує, що клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024 Реєстр прав вимог, складений за формою відповідно із Додатком № 1 до Договору.
Згідно з витягом з Додатку до договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024, право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 498478 від 17.07.2024 перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс". Загальний борг 18 777,00 грн, із яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2277,00 грн - заборгованість за процентами, 11000,00 грн - заборгованість по штрафних санкціях.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав
Як установив суд із матеріалів справи, відповідач звернувся до ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим у електронному вигляді уклав договір позики № 498478 від 17.07.2024, що підпадає під дію норм Закону України "Про електронну комерцію". Вказаних обставин відповідач не заперечив.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного вище, ОСОБА_1 та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" дотрималися чинного законодавства при укладенні електронного договору. На його підставі відповідач отримав від ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" суму позики в розмірі 5500,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією. Доказів протилежного відповідач не надав.
У договорі позики визначені умови кредитування, що описано вище, де серед іншого обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на позику, а також визначено графік платежів, строк кредитування, з чим ОСОБА_1 погодився.
Оскільки між сторонами на підставі укладеного кредитного договору виникли кредитні правовідносини, тому суд застосовує до них положення ст. 526, 527, 610, 1054, 1056-1 ЦК України.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Як слідує із розрахунку заборгованості, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, тому у нього станом на 29.11.2024 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 18777,00 грн: 5500,00 грн - тіло кредиту, 2277,00 грн - проценти, 11000,00 грн - пеня. Право вимоги на вказану суму заборгованості перейшло до позивача, який і заявляє її до стягнення.
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" підтверджується описаними вище договором факторингу, витягом із додатку до договору факторингу, актом приймання-передачі реєстру прав вимоги і платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ "Діджи Фінанс" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів.
Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним договором.
Оскільки відповідач не підтвердив факт належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5500,00 грн.
Вимогами ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками в розмірі 2277,00 грн.
Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за пенею в розмірі 11000,00 грн, суд зазначає таке.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач зазначає про наявність заборгованості за пенею у розмірі 11000,00 грн, що нараховано з 17.08.2024, тобто після 24 лютого 2022 року, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від їх сплати.
Таким чином, суд, ураховуючи положення п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що позов у частині стягнення з відповідача нарахованої пені в розмірі 11000,00 грн не підлягає задоволенню.
З огляду на те, що ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" як первісний кредитор свої зобов`язання за договором позики № 498478 перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу права вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "Діджи Фінанс", суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 7777,00 грн, із яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2277,00 грн - заборгованість за процентами, відмовивши у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій (пені).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 498478 від 24.04.2026 року. 
Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1102 грн.70 коп.
Стороною позивача заявлено до відшкодування 6000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).
02.02.2026 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ФІЗИЧНОЮ ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ МІНЬКОВСЬКОЮ Анастасією Володимирівною, укладено договір № 42649746 про надання правової допомоги.
24.04.2026 ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено додаткову угоду № 498478 до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 02 лютого 2026 року, відповідно до умов якої адвокат Міньковська А.В. зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .
Позивачем до позовної заяви додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В, а також акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 24.04.2026 р. Загальна вартість робіт становить 6000 грн.
Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позовні вимоги задоволено частково, то підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2485 грн 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 274-279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746) заборгованість за договором позики № 498478 від 17.07.2024 р. у розмірі 7777 (сім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 70 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2485 (дві тисячі чотириста вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська