Єдиний унікальний номер 741/1114/26
Провадження № 3/741/402/26

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 17 липня 2026 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Киреєва О.В.,
з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю., 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол № 180 від 25 червня 2026 року), передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, директор ТОВ «НОСІВКА АГРО», 
встановив:
03 липня 2026 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НОСІВКА АГРО» було виявлено порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме платником податків порушено: 
- абзац «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 09 вересня 2024 року № 400), в результаті чого підприємству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2026 року в сумі 38327,06 грн.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Вовк Н.Б. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, захисник подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке мало місце відповідно до акту перевірки від 11 травня 2026 року № 7200/ж5/25-01-07-03-01 з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за березень 2026 року від`ємного значення з ПДВ, у т.ч. заявлених до відшкодування з бюджету. На дату виявлення вказаного правопорушення воно було вчинене і не було триваючим. 
Ураховуючи відсутність доказів, які б підтверджували поважність причин неявки ОСОБА_1 та його захисника у судове засідання, суд вважає за можливе розгляд справи провести у їх відсутності за наявними у справі доказами, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-1 КУпАП, не є обов`язковою. 
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
З копії акту № 720/ж5/25-01-07-03-01 від 11 травня 2026 року вбачається, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2026 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків абзацу «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 09 вересня 2024 року № 400), в результаті чого підприємству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2026 року в сумі 38327,06 грн.
Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення мало місце у лютому 2026 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до позиції щодо застосування норм права, викладеної у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим, а тому суд приходить до висновку, що станом на 17 липня 2026 року закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд, – 
постановив:
Задовольнити клопотання захисника – адвоката Вовк Наталії Анатоліївни.
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя О.В. Киреєв