Справа № 991/8280/26
Провадження 1-кс/991/8297/26

У Х В А Л А

03 липня 2026 року м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 52026000000000006,
В С Т А Н О В И В:
І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається 
1.18.06.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 . 
2.У вказаному клопотанні захисник просить надати йому тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: до усіх матеріалів, речових доказів та інших документів кримінального провадження № 52017000000000361 від 01.06.2017 (далі - КП № 361) з можливістю зняття їх копій на паперові та електронні носії інформації. 
3.Обґрунтовуючи клопотання, захисник зазначає, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52026000000000006 (далі - КП № 006), яке було виділено з КП № 361. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 було складено 10.07.2023 в межах КП № 361, а 09.01.2026 сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування у виділеному КП № 006. 
4.Захист наголошує, що протягом майже дев`яти років сторона обвинувачення збирала докази у первинному КП № 361, і переважна більшість матеріалів, які наразі відкриті захисту в порядку ст. 290 КПК у КП № 006, походять саме з КП № 361. На думку адвоката, сторона обвинувачення використовує практику прихованого звинувачення, залишаючи частину матеріалів у «материнському» провадженні - КП № 361. На переконання захисника, без доступу до повного обсягу матеріалів КП № 361 захист позбавлений можливості належним чином сформувати правову позицію, перевірити законність проведення слідчих дій та оцінити допустимість доказів, виявити докази, які спростовують версію обвинувачення та можуть бути використані стороною захисту. 
5.Захисник також вказав, що 12.05.2026 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 із клопотаннями про надання доступу до матеріалів КП № 361, однак 18.05.2026 отримав відмови з посиланням на таємницю досудового розслідування та відсутність у ОСОБА_5 процесуального статусу у КП № 361. Посилаючись на сталу практику Касаційного кримінального суду у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (справи № 991/722/21, № 161/12522/18, № 757/38626/17-к) та Європейського суду з прав людини (зокрема, «Yevdokimov v. Ukraine», «Jasper v. United Kingdom»), адвокат зазначає, що принцип рівності сторін та право на справедливий суд вимагають забезпечення доступу захисту до всіх матеріалів, які потенційно можуть свідчити на користь підозрюваного чи впливати на допустимість інших доказів. 
6.Крім того, захисник зауважує, що отримання такого доступу є критично важливим у контексті розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 клопотання старшого детектива ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 про встановлення строку ознайомлення з матеріалами справи, де захисту вже було відмовлено у витребуванні цих матеріалів у межах тієї процедури. Захисник підкреслює особливий контекст справи, посилаючись на рішення ЄСПЛ від 06.07.2020 про відмову у знятті імунітету з ОСОБА_5 та констатацію фактів тиску на учасників процесу з боку НАБУ. 

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження
7.Захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому та посилаючись на важливість речей та документів, до яких сторона захисту просить надати доступ.
8.Детектив в судове засідання не з`явився, проте направив заперечення на клопотання захисника. Узагальнено доводи детектива зводились до такого: (1) клопотання є необґрунтованим та поданим без дотримання вимог статей 160 та 163 КПК; (2) сторона захисту просить надати доступ до всіх матеріалів, речових доказів та документів КП № 361 без будь-якого їх індивідуального визначення, часових меж чи зв`язку з конкретними обставинами; (3) аналіз клопотання свідчить, що воно спрямоване не на отримання конкретних документів, а на загальний пошук інформації з метою можливого виявлення процесуальних порушень, що у практиці має назву «fishing expedition»; (4) оскільки розслідування у КП № 361 триває, надання необмеженого доступу призведе до розголошення відомостей, що охороняються законом (ст. 222 КПК), зокрема щодо осіб, які не є підозрюваними у провадженні щодо ОСОБА_5 ; (5) всі матеріали, які стосуються підозри ОСОБА_5 , були виділені в окреме провадження (КП № 006) та вже відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК; (6) захист не навів жодного конкретного факту, який би підтверджував існування в КП № 361 документів, що виправдовують підозрюваного; (7) усі доводи базуються виключно на припущеннях про можливу корисність матеріалів; (8) судова практика, на яку посилається адвокат, не може бути підставою для задоволення клопотання, оскільки фактичні обставини тих справ істотно відрізняються, а захист не довів їх тотожність; (9) захист намагається використати тимчасовий доступ до речей та документів для перевірки повноти відкриття матеріалів, хоча він призначений для отримання документів від володільця, а не для дублювання процедури ознайомлення з матеріалами іншого провадження.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали 
9.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. 
10.Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК).
11.Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
12.Водночас, у ч. 5, 6 ст. 163 КПК зазначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
-перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

IV. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали 
13.Слідчим суддею встановлено, що матеріали, до яких просить надати доступ сторона захисту, а саме матеріали первинного КП № 361, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
14.Оцінюючи чи мають такі матеріали суттєве значення для КП № 006, слідчий суддя виходить з того, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 тривалий час (з 2017 по 2026 роки) розслідувалося саме в межах КП № 361, з якого в подальшому було виділено КП № 006. Як вбачається з наданих захистом матеріалів, зокрема опису 15 тому КП № 006, значний масив доказів, які сторона обвинувачення використовує для обґрунтування підозри, був фактично зібраний під час розслідування первинного провадження КП № 361. 
15.Засада змагальності передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, а також рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів та клопотань (ст. 22 КПК).
16.Згідно з практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (зокрема, постанови від 21.11.2023 у справі № 991/722/21, від 10.10.2023 у справі № 161/12522/18), сторона обвинувачення не вправі приховувати або обмежувати доступ до матеріалів, які перебувають у її володінні або доступні їй, якщо вони можуть допомогти особі звільнитися від відповідальності або спростувати версію обвинувачення. Оцінка релевантності та важливості документів не може здійснюватися виключно стороною обвинувачення одноосібно. 
17.ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці послідовно наголошує, що право на справедливий судовий розгляд включає право на розкриття всіх важливих доказів, що перебувають у володінні сторони обвинувачення, як на користь, так і проти обвинуваченого. Матеріали, розкриття яких вимагається для забезпечення справедливості, охоплюють не лише докази, що прямо стосуються обставин справи, а й інші відомості, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти перших доказів (справа Matanoviж v. Croatia). 
18.За таких обставин, слідчий суддя доходить до висновку, що доводи захисника ОСОБА_3 щодо наявності правових підстав для надання стороні захисту тимчасового доступу до матеріалів КП № 361 є обґрунтованими.
19.Водночас надаючи оцінку запереченням детектива, слідчий суддя зазначає про таке.
20.Детектив вказував, що КПК містить спеціальний порядок ознайомлення з матеріалами справи (ст. 290 КПК) та окремий порядок відкриття матеріалів, а тому норми Глави 15 КПК (тимчасовий доступ до речей та документів) не можуть бути застосовані до матеріалів кримінального провадження.
21.Слідчий суддя відхиляє ці доводи, оскільки згідно з ч. 1 ст. 159 КПК, об`єктом тимчасового доступу є «речі і документи» та чинний кримінальний процесуальний закон не містить жодної заборони чи обмеження щодо надання тимчасового доступу до документів, які набули статусу матеріалів кримінального провадження (зокрема первісного). Більше того, оскільки досудове розслідування у виділеному КП № 006 вже завершено, а у первісному КП № 361 ОСОБА_5 не має процесуального статусу підозрюваного, інститут тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді є єдиним доступним для захисту правовим механізмом реалізації права на збирання відповідних доказів, які у ньому містяться. Протилежне тлумачення призвело б до обмеження права на захист, гарантованого ст. 59 Конституції України та ст. 20 КПК. 
22.Також, в обґрунтування заперечень детектив посилався на таємницю досудового розслідування та стверджував, що розголошення відомостей первісного КП № 361 може зашкодити слідству, оскільки розслідування в ньому триває. 
23.Слідчий суддя зазначає, що стаття 222 КПК захищає відомості досудового розслідування від несанкціонованого розголошення. Проте, надання доступу за ухвалою слідчого судді є законним процесуальним рішенням, а не несанкціонованим розголошенням відповідних даних. Крім того, інтереси правосуддя та збереження таємниці слідства в первісному провадженні можуть бути забезпечені встановленими слідчим суддею обмеженнями (застереженнями) в цій ухвалі. 
24.Також слідчий суддя бере до уваги, що захисник ОСОБА_3 є адвокатом, несе кримінальну відповідальність за розголошення даних слідства та пов`язаний професійною таємницею. Саме по собі абстрактне посилання детектива на «таємницю слідства» без доведення конкретної шкоди, яка може бути завдана копіюванням матеріалів КП № 361, що стосуються підозри ОСОБА_5 , не може переважити право особи на захист та справедливий суд. 
25.Далі, детектив у запереченнях посилався на відсутність у ОСОБА_5 процесуального статусу у КП № 361 та наголошував, що оскільки підозра ОСОБА_5 наразі інкримінується виключно у виділеному КП № 006, він та його захисники не мають жодних процесуальних прав у первинному КП № 361, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 законно відмовило у задоволенні їхніх запитів щодо відповідних матеріалів кримінального провадження. 
26.Слідчий суддя вважає такі доводи детектива проявом надмірного формалізму. Право на захист та принцип рівності сторін (ст. 22 КПК, ст. 6 ЄКПЛ), які можуть бути реалізовані зокрема шляхом збирання доказів, вочевидь мають оцінюватися не за формальними номерами кримінальних проваджень в ЄРДР, а за суттю висунутої підозри. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 було складено і вручено саме в межах КП № 361. Слідчі дії щодо нього роками проводилися у КП № 361. Процесуальне виділення матеріалів в окреме провадження за номером № 006 є техніко-юридичним інструментом сторони обвинувачення для оптимізації розслідування і воно жодним чином не може автоматично анулювати право захисту знати, які матеріали залишилися за межами виділеного провадження та чи немає серед них виправдувальних доказів або доказів, що свідчать про недопустимість зібраних стороною обвинувачення доказів. 
27.Стосовно заперечень детектива, що захисту вже відкрито матеріали КП № 006 в порядку ст. 290 КПК та надано вичерпний перелік матеріалів, на яких ґрунтується підозра, а отже право на захист повністю реалізовано, слідчий суддя зазначає про таке. 
28.Згідно з національним законодавством (ч. 2 ст. 9, ст. 42, ч. 2 ст. 290 КПК) та згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Yevdokimov v. Ukraine» (заява № 66494/13) право на захист та право на справедливий суд вимагають, щоб органи влади надали стороні захисту запитувані докази, які перебувають у їхньому розпорядженні, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного. Сторона обвинувачення не може на власний розсуд вирішувати, які саме документи є релевантними для захисту, оскільки те, що стороні обвинувачення здається неважливим, для захисту може мати вирішальне значення для побудови своєї позиції або спростування достовірності доказів обвинувачення. Відтак, обмеження доступу захисту лише тими матеріалами, які сторона обвинувачення самостійно відібрала і включила до виділеного КП № 006, може порушити засаду рівності сторін у збиранні та поданні до суду доказів. 
29.Також у запереченнях детектив посилається на те, що захист не надав чіткого переліку конкретних матеріалів кримінального провадження, до яких просить надати доступ, що суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК.
30.Слідчий суддя відхиляє ці доводи, оскільки вимога до сторони захисту назвати точні відомості щодо запитуваних речей чи документів, які містяться в первісному провадженні покладало б на сторону захисту надмірний, завідомо неможливий для виконання процесуальний обов`язок. Захист не може надати деталізований перелік речей чи документів саме тому, що ці матеріали перебувають у виключному володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а самому захисту раніше було відмовлено у доступі до них. 
31.Для виконання вимог ст. 160 КПК у цьому випадку є цілком достатнім та правомірним визначення індивідуальних ознак документів через їхню родову належність - а саме: «речові докази та документи наявні у КП № 361». Таке формулювання чітко окреслює межі об`єкта тимчасового доступу (матеріали конкретного кримінального провадження) та не дозволяє трактувати його як довільний чи безмежний пошук інформації. Якщо документи ідентифіковані за номером кримінального провадження, в якому вони зберігаються, та володілець цих матеріалів (НАБУ) чітко розуміє, про який саме масив інформації йдеться, то критерій визначеності є дотриманим. 
32.Разом з тим, визначаючи обсяг документів, до яких слід надати тимчасовий доступ, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у первинному КП № 361 наразі триває ймовірно щодо інших епізодів та осіб ніж ті, які є предметом розслідування у КП № 006. Тому повне та безконтрольне розкриття всіх матеріалів КП № 361 може створити реальну загрозу таємниці досудового розслідування, розголошення персональних даних третіх осіб, які не пов`язані із висунутою ОСОБА_5 підозрою, а також зашкодити проведенню запланованих гласних та негласних слідчих (розшукових) дій. 
33.У цьому зв`язку, слідчий суддя зазначає, що право на ознайомлення з матеріалами справи не є абсолютним. Захисту може бути відмовлено у доступі до певних документів, якщо це необхідно для захисту прав інших осіб або для забезпечення важливих державних інтересів, зокрема збереження таємниці методів розслідування кримінальних правопорушень. Однак такі обмеження мають бути пропорційними, а процесуальні права захисту компенсованими.
34.Отже, з метою дотримання балансу між правом підозрюваного ОСОБА_5 на належний захист у КП № 006 та інтересами держави щодо збереження таємниці досудового розслідування у первісному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне обмежити обсяг тимчасового доступу до матеріалів КП № 361.
35.З огляду на це, доступ надається виключно до тих матеріалів, документів, протоколів слідчих дій та речових доказів первинного КП № 361, які безпосередньо або опосередковано стосуються обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , або які слугували джерелом (основою) для формування доказів, наразі відкритих стороні захисту в порядку ст. 290 КПК у виділеному КП № 006. Водночас наданий доступ не поширюється на ті матеріали, які містять відомості досудового розслідування щодо осіб, які не є підозрюваними у кримінальному провадженні КП № 006 та фактів протиправної діяльності таких осіб, які не є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні КП № 006, проте є предметом розслідування у КП № 361.
36.Окрім того, оскільки належне застереження суду щодо обмеження доступу є достатнім правовим фільтром, що конкретизує межі виконання цієї ухвали детективами, слідчий суддя зазначає, що з огляду на зміст клопотання захисника, а також визначені слідчим суддею обмеження, наданий згідно з цією ухвалою тимчасовий доступ не поширюється на:
- матеріали, що становлять державну таємницю (якщо вони не розсекречені у встановленому законом порядку);
- відомості, що стосуються інших осіб, епізоди щодо яких розслідуються у КП № 361 та які жодним чином не пов`язані з підозрою ОСОБА_5 ;
- внутрішні робочі документи органу досудового розслідування та прокуратури (плани розслідування, доручення детективам, аналітичні довідки тощо), які не мають статусу процесуальних доказів та можуть розкривати плани та методи розслідування кримінальних правопорушень, що зашкодить подальшому досудовому розслідуванню;
- дані про застосування заходів безпеки щодо учасників кримінального судочинства.
37.Таке обмеження дозволить захисту повноцінно реалізувати свої права щодо перевірки допустимості та повноти доказів обвинувачення, одночасно унеможливлюючи розголошення відомостей, які не стосуються предмету цього розгляду.

Щодо строку дії ухвали
38.Слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали два місяці, оскільки такий строк забезпечить достатній час для здійснення підготовки та проведення такого заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. 131, 132, 159 - 164, 309, 372 КПК, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
1. Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити частково.
2.Надати захиснику підозрюваного ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів (з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: матеріалів кримінального провадження № 52017000000000361 від 01.06.2017, в тому числі речових доказів та інших документів , за виключенням тих матеріалів, які містять відомості досудового розслідування щодо осіб, які не є підозрюваними у кримінальному провадженні № 52026000000000006 від 06.01.2026 та фактів протиправної діяльності таких осіб, які не є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52026000000000006 від 06.01.2026, проте є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017.
3.Строк дії ухвали - два місяці з дня її постановлення (до 03.09.2026).
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя        ОСОБА_1