ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 липня 2026 року	Справа №160/10176/26	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро заяву представника ОСОБА_1 – Шеремет Марії Олегівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/10176/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
УСТАНОВИВ:
09 липня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – Шеремет Марії Олегівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/10176/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якій заявник просить:
- ухвалити додаткове рішення у справі №160/10176/26 та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ: 44070187, Адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська (центральний Район), б. 59 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наступне.
Так, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як передбачено частиною 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (частина 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).
Зважаючи на предмет заяви – ухвалення додаткового рішення з питань про судові витрати, суд прийшов до висновку про розгляд зазначеної заяви без повідомлення учасників справи.
Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Так, за приписами частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 4 вказаної статті, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно частини 6 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задоволено, ухвалено:
визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області: від 12.05.2025 року № 0089513-2405-0515-UA80000000000210193; від 13.05.2024 року № 0281435-2410-0515-UA32080050000052660; від 13.05.2024 року № 0281434-2410-0515-UA12020010000033698; від 28.05.2025 року № 0070574-2405-0515-UA12020010000033698; від 28.05.2025 року № 0070573-2405-0515-UA32080050000052660;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, буд.59, м. Маріуполь, Маріупольський р-н, Донецька обл., 87515, ІК в ЄДРПОУ 21295057) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ПН НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Частиною 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом частин 4-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених 09 червня 2017 року Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 640/13685/19.
Судом встановлено, що додатковою угодою від 27.04.2026 року до договору «Про надання правової допомоги» від 29.09.2023 року встановлено, що за підготування позовної заяви, збір доказів, супровід, участь, підготування всіх необхідних процесуальних документів, адвокатом в процесуальній справі, яка перебуває в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, по справі № 160/10176/26, клієнт сплачує на користь адвоката 5000,00 грн., згідно акту виконаних робіт та наданих послуг, впродовж 30 банківських днів з моменту винесення рішення у зазначеній справі.
Актом від 07.07.2026 року виконаних робіт, наданих послуг визначено, що на виконання умов договору «Про надання правової допомоги» від 29.09.2023 року з урахуванням додаткової угоди від 27.04.2026 року., були проведені роботи , надані послуги по справі № 160/10176/26, в суді 1-ї інстанції Дніпропетровському окружному адміністративному суді. На день складання даного акту загальна вартість робіт (наданих послуг) складає 5000,00 грн.
При цьому суд звертає увагу, що Верховним Судом у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19; від 12.02.2020 у справі №648/1102/20; від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 зроблено висновок: «Витрати за надану професійну допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних послуг та їх вартості підлягають розподілу справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено»
На підставі викладеного, зважаючи на задоволення позову ОСОБА_1 , заява представника ОСОБА_1 – Шеремет Марії Олегівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/10176/26 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 134, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 – Шеремет Марії Олегівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/10176/26 - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 160/10176/26 щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, буд.59, м. Маріуполь, Маріупольський р-н, Донецька обл., 87515, ІК в ЄДРПОУ 21295057) за рахунок бюджетних асигнувань понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя Е.О. Юрков