Справа № 420/8146/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення коштів до державного бюджету,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 в якій позивач просить суд:
- стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 , на користь позивача військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 (до запитання), ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , засоби зв`язку к.т.: НОМЕР_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС) на загальну суму 10 140 грн. 09 коп. (десять тис. сто сорок грн. 09 коп.) майнової шкоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 22.12.2025 №1583-ОС старшого сержанта ОСОБА_1 знято зі всіх видів забезпечення з 20 грудня 2025 року. До моменту призупинення військової служби, виплати всіх видів забезпечення, Відповідачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення за повний місяць грудня 2025 року в розмірі 26048,14 грн. Таким чином переплата грошового забезпечення Відповідачу становить 12 днів, тому сума заборгованості перед НОМЕР_2 мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України становить – 10140,09 грн. Причинами переплати Відповідачу грошового забезпечення є особиста недобросовісність останнього та вчинення ним кримінального правопорушення. Таким чином, Відповідач набув та зберіг майно, а саме грошові кошти в сумі 10140,09 грн. без достатньої правової підстави, оскільки самовільно залишив місце служби під час дії воєнного стану та фактично не виконував військового обов`язку з 20.12.2025 до 31.12.2025, що стало підставою для звернення військовою частиною НОМЕР_1 до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 27.03.2026 року позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення коштів до державного бюджету було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року про відкриття провадження по справі направлено на адресу відповідача - АДРЕСА_3 , та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуто до суду з відміткою “доставлено”.
Згідно з ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військовою частиною НОМЕР_1 ).
Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 21.03.2023 №63-ОС, старшого сержанта ОСОБА_3 (П-074475), зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби, з 21.03.2023. Підстава: наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.03.2023 №368-ОС. 
Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 10.04.2025 №434-ОС, старшого сержанта ОСОБА_3 (П-074475), призначену на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - відповідального виконавця другого відділу прикордонної служби (тип С) розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 3 категорії - відповідального виконавця відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ), згідно з підпунктом 6 пункту 93 Положення (на нижчі посади - у зв?язку з проведенням організаційно-штатних заходів у разі неможливості призначення на рівну посаду - за згодою військовослужбовця). 
Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону «По особовому складу» від 29.04.2025 №108-ВВ старшого сержанта ОСОБА_3 (П-074475), призвану на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, інспектора прикордонної служби 3 категорії - відповідального виконавця другого відділу 3 прикордонної служби (тип С) розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувальноударних безпілотних авіаційних комплексів (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ), відряджено до комендантського відділення м. Черкаси, у зв`язку із службовою необхідністю з 30.04.2025 до особливого розпорядження. 
Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 04.07.2025 №793-ОС «Про особовий склад» (додаток №6) старший сержант ОСОБА_4 (П-074475), призвана на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, інспектор прикордонної служби 3 категорії - відповідальний виконавець другого відділу прикордонної служби (тип С) розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ), змінила прізвище на ЛИСИЦЯ. 
Відповідно до рапорту офіцера комендантського відділення старшого майстер-сержанта ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.12.2025 №04.3.3.1/110229/25-Вн стало відомо, що близько 10:00 20.12.2025 офіцеру комендантського відділення старшому майстер-сержанту ОСОБА_5 надійшла доповідь від техніка комендантського відділення старшого сержанта ІНФОРМАЦІЯ_3 , що старший сержант ОСОБА_6 19.12.2025 вибула у звільнення з військового містечка № НОМЕР_7 ( АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_5 з 18:00 19.12.2025 по 08:00 20.12.2025 у зв`язку з приїздом чоловіка. Близько 08:00 20.12.2025 від чергового по військовому містечку № НОМЕР_7 ( АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_5 , штаб-сержанта ОСОБА_7 старшим сержантом Дмитром СОБОЛЕВСЬКИМ, отримано доповідь про неприбуття до місця служби старшого сержанта ОСОБА_2 . Організовані пошукові заходи результатів не дали, на телефонні дзвінки даний військовослужбовець не відповідає, місце його перебування невідоме. Тривають заходи по встановленню місця перебування військовослужбовця. За даним фактом наказом НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 23.12.2025 №6239-АГ призначене службове розслідування, з метою з`ясування причин та обставин, викладених в рапорті офіцера комендантського відділення старшого майстер-сержанта ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.12.2025 №04.3.3.1/110229/25-Вн щодо факту неприбуття зі звільнення до пункту постійної дислокації підрозділу наметового містечка № НОМЕР_7 « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_5 ) старшого сержанта ОСОБА_2 . 
Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 22.12.2025 №1583-ОС, вважати, старшого сержанта ОСОБА_8 (П-074475), призвану на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, інспектор прикордонної служби З категорії - відповідальний виконавець другого відділу прикордонної служби (тип С) розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ), вважається такою, що самовільно залишила військову частину (місця проходження військової служби) з 20.12.2025. 
За результатом проведеного службового розслідування підтверджено факт неприбуття 20.12.2025 зі звільнення до пункту постійної дислокації підрозділу наметового містечка № НОМЕР_7 « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_5 ) інспектора прикордонної служби 3 категорії - відповідального виконавця другого відділу прикордонної служби (тип С) розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів старшого сержанта ОСОБА_2 .
Згідно довідки-розрахунок від 26.12.2025 №1605 нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період з 20.12.2025 – 31.12.2025 р. на виконання наказу №6239-АГ від 23.12.2025 «Про призначення службового розслідування» старшим сержантом ОСОБА_2 за період фактичної відсутності з 20.12.2025 – 31.12.2025 р., нараховано та сплачено щомісячне грошове забезпечення на загальну суму 10 140 грн. 09 коп. (десять тис. сто сорок грн. 09 коп.)
До моменту призупинення військової служби, виплати всіх видів забезпечення, Відповідачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення за повний місяць грудень 2025 року в розмірі 26048,14 грн., яке вона отримав на картковий рахунок. 
Таким чином переплата грошового забезпечення Відповідачу становить 12 днів, тому сума заборгованості перед НОМЕР_2 мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військовою НОМЕР_8 ) становить – 10140,09 грн. 
З наведеного убачається, що Відповідач отримав грошові кошти в сумі 10140,09 грн. без достатньої правової підстави, оскільки самовільно залишив місце служби під час дії воєнного стану та фактично не виконував військового обов`язку з 20.12.2025 по 31.12.2025.
На даний час збитки завдані державі ОСОБА_1 - не відшкодовано.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Підпунктом «а» пункту 28.3 Інструкції про організацію фінансового господарства в органах Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.02.2006 №155 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям проводиться - один раз на місяць - у період з 15 по 20 число за поточний місяць.
Положенням про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, яке затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 30.11.2018 №971, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2018 року за № 1468/32920, визначено, що орган охорони державного кордону - це прикордонний загін.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний відшкодовувати завдані ним збитки.
В зв`язку з чим відшкодування збитків завданих державі є обов`язком кожного громадянина України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).
Відповідно до статті 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
На підставі ч. 1 статті 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до ч. 4 статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Питання повернення зайво виплачених коштів не врегульовані нормами спеціального законодавства. У той же час такі питання врегульовані Цивільним кодексом України.
Згідно з приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом цієї норми матеріального права зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.
Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц виклав, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.
Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
З наведеного убачається, що Відповідач діяв недобросовісно, оскільки була відсутня на службі без поважних причин, проте отримувала грошове забезпечення за період з 20.12.2025 по 31.12.2025.
Таким чином, у Відповідача виник обов`язок у поверненні безпідставно набутого грошового забезпечення за вказаний період.
Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) є правомірними, та підлягають задоволенню шляхом стягнення із ОСОБА_2 на загальну суму 10 140 грн. 09 коп. (десять тис. сто сорок грн. 09 коп.) майнової шкоди.
Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Керуючись ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення коштів до державного бюджету, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) загальну суму 10 140 грн. 09 коп. (десять тис. сто сорок грн. 09 коп.) майнової шкоди. 
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Н.А. Кузьменко