ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року 
м. Київ
справа № 345/4075/25
адміністративне провадження № К/990/42232/25 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Радишевської О.Р.,  Загороднюка А.Г., 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Загороднюка А. Г., Радишевської О. Р.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузик Володимир Іванович, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025 (колегія суддів у складі: Гудима Л. Я., Курильця А. Р., Мікули О. І.), 
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), у якому просив: скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.07.2025 б/н у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 17 000,00 грн; закрити провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.09.2025 відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись із указаним судовим рішенням, представник позивача - адвокат Кузик В. І. - через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.09.2025 у справі № 345/4075/25 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наданий до апеляційної скарги ордер, на думку суду, не може уважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до поданої через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) апеляційної скарги доданий ордер на надання правничої допомоги, який згенерований на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України та завантажений як додаток у вигляді файлу «pdf» і засвідчений електронним підписом. При цьому, суд зазначив, що він не містить обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС), а саме: підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності, не указано на представництво чиїх інтересів цей ордер видано, на підставі якого договору про надання правничої допомоги чи доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, а також у якому органі надається правнича допомога, що, на думку суду, указує на його дефектність та виключає у цьому випадку можливість посилання на ордер як на документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що підписання цифровим підписом за допомогою засобів ЄСІТС доданого до створеного в «Електронному суді» документа файлу, що містить зображення заповненого бланку ордера, засвідчує надсилання цього додатку відповідним користувачем ЄСІТС та підтвердження ним відповідності електронної копії доданого ордера його оригіналу в паперовій формі, проте не прирівнює таку дію до видачі адвокатом ордера в електронній формі шляхом створення електронного документа встановленої форми.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданий до апеляційної скарги ордер не може вважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
Не погоджуючись із ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що виданий адвокатом Кузиком В. І. ордер № 1088688 містить усі реквізити, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові на кого такий видано - ОСОБА_1 ; договір - б/н від 02.06.2025; назву суду, у якому надається правнича допомога - Восьмий апеляційний адміністративний суд, а також інші реквізити, передбачені пунктом 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 із змінами (далі - Положення № 41).
Крім того, скаржник зазначає, що поза увагою апеляційного суду залишилося те, що рішенням Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення Ради адвокатів України від 04.08.2017 № 16» пункт 12 Положення доповнено новим підпунктом 12.15 такого змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер». Скаржник зазначає, що така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.11.2024 у справі № 483/346/24.
Позиція інших учасників справи
Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.
Рух касаційної скарги
16.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузик В. І., на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Єресько Л. О., Загороднюка А. Г. для розгляду судової справи № 345/4075/25.
Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузик В. І., на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025.
Ухвалою Верховного Суду від 04.08.2026 закінчено підготовку указаної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
Розпорядженням т. в. о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 05.08.2026 № 1014/0/78-26 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 345/4075/25 у зв`язку з відпусткою судді Єресько Л. О., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.
Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2026 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів: Загороднюка А. Г., Радишевську О. Р. для розгляду судової справи № 345/4075/25.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
Касаційне провадження у справі відкрито з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині третій статті 328 КАС України, та посилання відповідача на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За змістом частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.
Згідно з пунктом 1 частини першої указаної статті КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Повноваження адвоката як представника, відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України, підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Частинами п`ятою-шостою статті 59 КАС України обумовлено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи..
У силу частини сьомої статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з частиною першою статті 296 КАС України апеляційна скарга подається у письмовій формі.
Статтею 43 КАС України визначено зміст адміністративної процесуальної правосуб`єктності, відповідно до якої це є здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачено у статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).
Так, за приписами указаної норми адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. 
Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
З аналізу наведених правових норм висновується, що у разі подання апеляційної скарги за відсутності документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, суд апеляційної інстанції має підстави для застосування пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з пункту 12 Положення № 41, згідно з яким ордер містить, зокрема, такі реквізити: прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога (підпункт 12.2); посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа (підпункт 12.3); назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI. Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону № 5076-VI (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо) (підпункт 12.4).
Досліджуючи зміст наданого адвокатом Кузиком В. І. ордеру на надання правової допомоги серії АТ № 1088688, суд апеляційної інстанції зазначив, що такий не є заповненим, зокрема, не вказано на представництво чиїх інтересів цей ордер видано, на підставі якого договору про надання правничої допомоги чи доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, а також у якому органі надається правнича допомога.
Указане, на думку суду апеляційної інстанції, виключає можливість посилання на ордер як на документ, що посвідчує повноваження адвоката Кузика В. І. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18.
Водночас Верховний Суд уважає помилковими такі висновки суду апеляційної інстанції, оскільки відповідно до матеріалів справи, виданий адвокатом Кузик В. І ордер серії АТ № 1088688 містить реквізити, передбачені пунктом 12 Положення № 41, зокрема: прізвище, ім`я, по батькові особи, якій надається правнича допомога - Стефанів Василь Васильович; посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа - договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги б/н від 02.06.2025; назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом - Восьмий апеляційний адміністративний суд (а. с. 4 матеріалів розгляду апеляційної скарги).
Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданий до апеляційної скарги ордер не може уважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції, оскільки адвокатом Кузиком В. І. на підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги, поданої через підсистему «Електронний суд», додано ордер на надання правничої допомоги серії АТ № 1088688, який згенерований на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України, завантажений як додаток у вигляді файлу «pdf», засвідчений електронним підписом, однак у ньому відсутній підпис адвоката, який видав ордер. Суд апеляційної інстанції застосував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.02.2024 у справі № 466/76/22.
Як убачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» адвокатом Кузиком В. І., яка скріплена електронним підписом.
До апеляційної скарги представник позивача додав сканкопію ордеру серії АТ № 1088688 від 07.10.2025 без накладення представником окремого власноручного («фізичного») підпису.
Згідно із абзацами 2 і 3 частини восьмої статті 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Особливості використання електронного підпису або засобу електронної ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про ЄСІТС, яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів) (пункт 2 цього Положення).
Згідно із пунктом 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (id.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.
За приписами абзацу 1 пункту 9 Положення про ЄСІТС процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
У пункті 24 Положення про ЄСІТС визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.
Електронний документ, як зазначено у підпункті 5.4 пункту 5 Положення про ЄСІТС, - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.
Згідно з пунктом 27 частини першої статті 1 Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Відповідно до пункту 16 Положення про ЄСІТС процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до ЄСІТС.
У пункті 26 Положення про ЄСІТС передбачено, що електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.
Згідно із пунктом 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.
Варто зазначити, що представником у суді може бути адвокат або законний представник, що встановлено частиною першою статті 57 КАС України.
При цьому повноваження адвоката як представника, відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України, підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону № 5076-VI; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Поняття ордеру визначено у частині другій статті 26 Закону № 5076-VI та означає письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Як висновується зі змісту оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції застосував, зокрема, Положення № 41, яке установлює вимоги до оформлення ордеру для підтвердження повноважень на надання правової допомоги.
Натомість у доводах касаційної скарги представник позивача указав на неврахування судом апеляційної інстанції змін, внесених до Положення № 41 та до рішення Ради адвокатів України від 04.08.2017 № 162 рішенням Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36.
За приписами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Так, рішенням Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ № 162 від 04.08.2017» внесено зміни до Положення № 41.
Зокрема, викладено пункти 2, 9 указаного Положення у новій редакції:
« 2. Ордер на надання правничої допомоги є письмовий документ (в паперовій або електронній формі), що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. Електронна копія електронного ордера на надання правничої допомоги виготовляється в порядку встановленому для оригіналу ордеру на надання правничої допомоги в електронній формі (здійснюється візуальне подання електронного документа в електронній формі з накладенням електронного підпису), у т.ч. не потребує проставляння слів «Згідно з оригіналом»)».
« 9. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності)».
Водночас доповнено пункт 12 цього Положення новим підпунктом 12.15 такого змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».
Як зауважив Європейський суд з прав людини, зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до апеляційного суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 § 1 Конвенції, тому Суд погоджується, що така мета є законною (Справа «XAVIER LUCAS v. FRANCE», заява №15567/20, § 46, рішення від 09.06.2022).
Верховний Суд у постановах від 06.11.2024 у справі № 483/346/24, від 21.05.2025 у справі № 388/2167/24, від 25.06.2025 у справі № 580/14/25, від 11.09.2025 у справі № 620/1979/25, від 23.10.2025 у справі № 456/104/25 також наголосив, що гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, у тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не їх обмеження судами; ордер має бути підписаний адвокатом; ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом; у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається.
У постановах від 21.05.2025 у справі № 388/2167/24, від 11.09.2025 у справі № 620/1979/25, від 23.10.2025 у справі № 456/104/25 Верховний Суд констатував, що у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») підпису на ордер не вимагається. Таким чином, ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий відповідно до Закону № 5076-VI, що подається до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», уважається належним чином оформленим та підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів особи в суді, якщо такий ордер підписаний (засвідчений) кваліфікованим електронним підписом адвоката, який ідентифікує його особу, а відповідність ордера типовій формі, затвердженій Радою адвокатів України, та наявність у ньому всіх обов`язкових реквізитів може бути перевірена судом за допомогою загальнодоступних засобів, зокрема через офіційний вебсайт Національної асоціації адвокатів України.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 19.11.2025 у справі № 466/964/25, від 17.12.2025 у справі № 755/13628/25 та інших.
У справі ж, що розглядається, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, не врахував, що апеляційна скарга подана адвокатом Кузиком В. І. в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» 07.10.2025, тобто після внесення змін до Положення № 41 та до рішення Ради адвокатів України від 04.08.2017 № 162 рішенням Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36, а тому накладення адвокатом окремого власноручного (фізичного) підпису на ордер за умови, що він доданий до документа, що посвідчений електронним підписом, ордер підписаний (засвідчений) електронним підписом, не вимагалося.
За таких обставин та правового врегулювання подання адвокатом Кузиком В. І. ордера через модуль підсистеми «Електронний суд» без окремого власноручного («фізичного») підпису, у вигляді додатку до підписаної апеляційної скарги, є належним доказом підтвердження повноважень представника Стефаніва В. В. відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України.
Варто зазначити, що правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.02.2024 у справі № 466/76/22, та яку суд апеляційної інстанції застосував, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, була сформована до внесення змін до Положення № 41 відповідно до рішення Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36, якими було змінено вимоги до процедури оформлення та подання таких документів.
Зважаючи на наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 12 Положення № 41 та порушення частин четвертої і сьомої статті 59 КАС України призвело до безпідставного повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
Отже, на момент вирішення апеляційним судом питання про повернення апеляційної скарги, наявні матеріали справи надавали суду можливість ідентифікувати особу, яка підписала апеляційну скаргу та перевірити її повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 .
Отже, під час касаційного розгляду справи підтвердилися доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. 
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025 - скасуванню, а справа № 345/4075/25 направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузик Володимир Іванович, задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025 у справі № 345/4075/25 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді | Ж.М. Мельник-Томенко О.Р. Радишевська   А.Г. Загороднюк