ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/8451/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту накладеного у зведеному виконавчому провадженні №54890803;
- зобов`язати Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України скасувати обтяження, а саме зняти арешт на рухоме та нерухоме майно та кошти боржника, накладений постановами державного виконавця від 14.06.2017 та 12.01.2021 у зведеному виконавчому провадженні №54890803.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що згідно з відповіддю Кременчуцького відділу державної виконавчої служби від 05.05.2026 №9510 в архіві Автоматизованої системи виконавчих проваджень містяться відомості про зведене виконавче провадження №54890803, до складу якого входили виконавчі провадження №57998529, №54566964, №54567000 та №66782136. У межах зазначеного зведеного виконавчого провадження постановами державного виконавця від 14.06.2017 та 12.01.2021 було накладено арешт на рухоме, нерухоме майно та кошти боржника. Разом з тим, відповідно до наданої відповідачем інформації, усі зазначені виконавчі провадження були завершені на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення. Крім того, матеріали відповідних виконавчих проваджень були знищені у зв`язку із закінченням установлених строків їх зберігання. Таким чином, на даний час жодне виконавче провадження щодо позивача на виконанні не перебуває, виконавчі документи повернуті стягувачам, а матеріали виконавчих проваджень знищені. Незважаючи на це, арешт майна, накладений у межах зазначеного зведеного виконавчого провадження, залишається чинним та продовжує безпідставно обмежувати право позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).
Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію мотивував посиланням на те, що на час повернення виконавчого документа стягувачу та на даний час відсутні підстави, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла під час завершення виконавчого провадження, та у чинній редакції Закону), для зняття арешту з майна боржника, накладеного у межах зведеного виконавчого провадження № 54890803. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП) у відділі ДВС на виконанні перебувало зведене виконавче провадження № 54890803, до складу якого входили: виконавче провадження №57998529 з виконання виконавчого листа №536/1133/17, виданого 04.04.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 51 596,20 грн.; виконавче провадження №54566964 з виконання виконавчого листа №536/2189/14, виданого 17.03.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" боргу у сумі 3 060,26 87 грн.; виконавче провадження №54567000 з виконання виконавчого листа № 536/2189/14, виданого 17.03.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" боргу у сумі 243,60 грн. Вищевказані виконавчі провадження завершені на підставі п. 9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в старій редакції), виконавчі документи повернуто стягувачам на підставі встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника. У зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання виконавчих проваджень, передбаченого пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 (який діяв під час прийняття відповідного рішення) зведене виконавче провадження № 54890803 знищене. Відомості про вказане виконавче провадження містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. На даний час згідно відомостей АСВП боржником вказані вище виконавчі документи не виконано, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачені. Жодних дій, спрямованих на самостійне виконання зазначеного виконавчого документа, позивачем не вжито. Про відсутність підстав для зняття арешту з майна позивача йому повідомлено у відповіді від 05.05.2026 вих. № 9510 на його заяву від 29.04.2026 з посиланням на відповідні норми законодавства України. Поряд з цим, постанова про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.06.2017 винесена державним виконавцем у межах зведеного виконавчого провадження №54890803 з метою збереження майна для реального виконання рішення, тобто з метою з метою забезпечення стягнення боргу на користь стягувача. Дана постанова винесена державним виконавцем у повній відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Підстави для її скасування начальником відділу на час її винесення та на даний час відсутні, оскільки відсутні порушення порядку накладення арешту на майно боржника, встановленого Законом України "Про виконавче провадження". Позивачем не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що виконавчий документ ним на користь стягувача або його правонаступника у самостійному порядку, поза межами виконавчого провадження, або про те, що стягувач чи його правонаступник не мають до нього майнових претензій по даному виконавчому документу. Також позивачем не надано жодних доказів наявності підстав для зняття арешту з його майна, які передбачені ст. ст. 50, 60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV (у редакції, яка була чинна на час прийняття виконавцем відповідного рішення) та ст.ст. 40, 59 Закону України "Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції, яка є чинною на даний час). Також позивач у своєму позові не ставить під сумнів правомірність винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.06.2017 у межах виконавчого провадження №54890803.
У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що у поданому відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність підстав для зняття арешту з майна позивача та правомірність своїх дій. Проте наведені у відзиві доводи не спростовують обставин, викладених у позовній заяві, ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень Закону України "Про виконавче провадження" та не враховують конституційних гарантій права власності, принципу пропорційності втручання у це право, а також актуальної судової практики Верховного Суду. Насамперед відповідач фактично підтверджує обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: 1. на даний час жодне виконавче провадження щодо позивача на виконанні не перебуває; 2. виконавчі документи були повернуті стягувачам; 3. матеріали відповідних виконавчих проваджень знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання; 4. арешт майна, накладений у межах зведеного виконавчого провадження, продовжує існувати та обмежує право власності позивача. Отже, між сторонами відсутній спір щодо зазначених обставин. Предметом спору є виключно правова оцінка бездіяльності відповідача щодо не зняття арешту після фактичного завершення виконавчих проваджень. Посилання відповідача на те, що відсутність відкритого виконавчого провадження сама по собі не є підставою для зняття арешту, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини четвертої статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. 
20.04.2026 між ОСОБА_1 , як власником земельної ділянки з кадастровим номером 5322480800:03:000:0245 площею 3,7122 га, що розташована на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 667685853224), укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. 
Для проведення державної реєстрації права оренди уповноваженим представником орендаря було подано відповідну заяву державному реєстратору речових прав на нерухоме майно. 
Однак у проведенні реєстраційних дій було відмовлено (рішення від 28.04.2026 №84504991). Підставою для відмови стала наявність у державних реєстрах записів про арешт належного ОСОБА_1 майна, накладений постановами Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби у межах виконавчого провадження, а саме, згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо мого майна зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, накладене на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 14.06.2017 у виконавчому провадженні №52372169. 
З метою з`ясування підстав існування арешту позивач звернувся до органів державної виконавчої служби. 
Згідно з відповіддю Кременчуцького відділу державної виконавчої служби від 05.05.2026 №9510 згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП) виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. В той же час, згідно бази даних АСВП (архів) у відділі перебувало зведене виконавче провадження №54890803, до складу якого входили наступні виконавчі провадження: 
№57998529 з виконання виконавчого листа №536/1133/17, виданого 04.04.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 51 596,20 грн.; 
№54566964 з виконання виконавчого листа №536/2189/14, виданого 17.03.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" боргу у сумі 3 060,26 87 грн.; 
№54567000 з виконання виконавчого листа №536/2189/14, виданого 17.03.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" боргу у сумі 243,60 грн;
№66782136 з виконання постанови УПП у місті Києві №ДП 18 №282864 від 15.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 1 020,00 грн.
З метою забезпечення виконання вищевказаних виконавчих документів, постановами державного виконавця від 14.06.2017 та від 12.01.201 накладено арешти на рухоме, нерухоме майно та кошти боржника. 
Поряд з цим, відповідно до змісту листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.05.2026 №8109/А-708/11.2 згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) та інформацією, наданою Кременчуцьким відділом державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - Кременчуцький ВДВС СМРУ Мін?юсту) встановлено, що на виконанні в Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебували виконавчі провадження:
- №21369926 з примусового виконання судового наказу №2н-437, виданого 16.07.2010 Октябрським райсудом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ УМЗ заборгованості в сумі 1 993,70 грн. Виконавче провадження завершено 30.06.2011 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV від 21.04.1999).
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №32366982 (завершено 05.11.2012 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999); виконавче провадження №37620568 (завершено 23.08.2013 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999);
- №22648588 з примусового виконання виконавчого листа №1-116, виданого 28.05.2007 Кременчуцьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України 188,31 грн. вартості проведеної хімічної експертизи. Виконавче провадження завершено 04.06.2011 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999.
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №32453200 (завершено 05.11.2012 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999);
- №42286889 з примусового виконання постанови №439983, виданої 02.02.2014 відділом ДАТ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 510,00 грн. Виконавче провадження завершено 11.08.2014 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999.
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №44917903 (завершено 19.03.2015 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999); виконавче провадження №47194138 (завершено 25.09.2015 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999); виконавче провадження №49131603 (завершено 26.04.2016 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону N? 606-XIV від 21.04.1999); 
- №42519485 з примусового виконання постанови №442791, виданої 16.02.2014 відділом ДАІ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 850,00 грн. Виконавче провадження завершено 11.08.2014 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999.
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №47194278 (завершено 25.09.2015 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999); виконавче провадження №49131655 (завершено 26.04.2016 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини І статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999);
- №46971007 з примусового виконання постанови №681751, виданої 15.01.2015 відділом ДАІ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 340,00 грн. Виконавче провадження завершено 25.09.2015 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999.
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №49131637 (завершено 26.04.2016 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999); 
- №49342885 з примусового виконання виконавчого листа №536/2186/14, виданого 17.03.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "Траст" заборгованості у сумі 243,60 грн. Виконавче провадження завершено 26.04.2016 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999. 
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №51372561 (завершено 29.06.2017 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII від 02.06.2016)): виконавче провадження №54567000 (завершено 18.12.2018 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII від 02.06.2016).
- №49342694 з примусового виконання виконавчого листа №536/2186/14, виданого 17.03.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "Траст" заборгованості 3 060,26 грн. Виконавче провадження завершено 26.04.2016 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №606-XIV від 21.04.1999.
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №51372169 (завершено 29.06.2017 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII від 02.06.2016); виконавче провадження №54566964 (завершено 18.12.2018 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII від 02.06.2016);
- №56708079 з примусового виконання виконавчого листа №536/1133/17, виданого 04.04.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 51596,20 грн. Виконавче провадження завершено 18.12.2018 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VІІІ від 02.06.2016. 
Повторне пред`явлення: виконавче провадження №57998529 (завершено 03.02.2021 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII від 02.06.2016).
Разом з цим, на виконанні у Кременчуцькому відділі державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження №66782136 з примусового виконання постанови ДП 18 №282864, виданої 15.05.2021 Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 1 020,00 грн. Виконавче провадження завершено 22.04.2024 у зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII від 02.06.2016.
Як зазначено відповідачем у заявах по суті справи, вищевказані виконавчі провадження, в тому числі зведене виконавче провадження №54890803, до складу якого входили виконавчі провадження №57998529, №54566964, №54567000 та №66782136, завершені на підставі п. 9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в старій редакції), виконавчі документи повернуто стягувачам на підставі встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.
У зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання виконавчих проваджень, передбаченого пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 (який діяв під час прийняття відповідного рішення) зведене виконавче провадження №54890803 знищене. Відомості про вказане виконавче провадження містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.
Оскільки згідно з відповідями Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Кременчуцького відділу державної виконавчої служби на момент звернення жодне виконавче провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту, накладеного у зведеному виконавчому провадженні №54890803, звернувся до суду цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках. 
У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).
У силу пункту 6 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 37 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.
Частинами першою та другою статті 40 Закону №1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Пунктом 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, визначено, що постанова про зняття арешту з майна боржника, постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, постанова про зняття майна з розшуку або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження, за заявою боржника у разі, якщо: судом скасовано заходи забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням; при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); арешт з майна боржника або інші заходи примусового виконання рішення скасовані судовим рішенням.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Спір у цій справі виник з приводу бездіяльності державного виконавця щодо не зняття арешту, накладеного у зведеному виконавчому провадженні №54890803. 
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд враховує, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.
За обставин цього спору зведене виконавче провадження, до складу якого входили виконавчі провадження №57998529, №54566964, №54567000 та №66782136, завершене на підставі п. 9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в старій редакції), виконавчі документи повернуто стягувачам на підставі встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.
У зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання виконавчих проваджень, передбаченого пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 (який діяв під час прийняття відповідного рішення) зведене виконавче провадження №54890803 знищене. 
З урахуванням наведеного та зважаючи на приписи частини першої статті 40 Закону №1404-VIII державний виконавець у постанові про повернення виконавчого документа мав вирішити питання про зняття арешту з майна боржника. 
Матеріали справи не містять належних доказів наявності нестягнутих сум виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, що слугували б підставою для не зняття арешту з майна боржника. 
У матеріалах справи також відсутні докази існування незавершених виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 , які б обумовлювали необхідність залишення чинним накладеного на його майно арешту. 
За наведених обставин суд погоджується з доводами позивача, що не знявши арешт з майна ОСОБА_1 , накладений у зведеному виконавчому провадженні №54890803 одночасно з прийняттям постанови про повернення виконавчого документа, державний виконавець Кременчуцького ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області допустив бездіяльність, яку належить визнати протиправною. 
Відповідач у ході розгляду справи не довів наявність визначених законом підстав для продовження чинності арешту на майно ОСОБА_1 , тоді як наявність запису про такий арешт у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позбавляє позивача права на розпорядження належною йому земельною ділянкою. 
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Аналогічні норми містяться і у актах міжнародного права. Так статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
У постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17, від 07.07.2021 у справі №2-356/12, від 03.11.2021 у справі №161/14034/20, від 22.12.2021 у справі №645/6694/15-ц, від 26.01.2022 у справі №127/1541/14-ц, від 09.01.2023 у справі №2-3600/09, від 18.01.2023 у справі №127/1547/14-ц, від 28.08.2024 у справі №947/36027/21 викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що прийняті державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні №54890803 заходи у вигляді арешту майна боржника наразі є такими, що порушують законний інтерес позивача на розпорядження своїм майном, а тому таке обтяження майна слід зняти. 
У силу частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За наведених обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України скасувати обтяження, а саме, зняти арешт на рухоме та нерухоме майно та кошти боржника, накладений постановами державного виконавця від 14.06.2017 та 12.01.2021 у зведеному виконавчому провадженні №54890803. 
При цьому суд виходить з того, що зняття арешту з майна у спірних відносинах за будь-яких умов є можливим виключно на підставі рішення суду, як те передбачено частиною п`ятою статті 59 Закону №1404-VIII.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору у цій справі відсутні зважаючи на звільнення позивача від сплати такого судового збору в силу вимог Закону.
Інші судові витрати у справі відсутні. 
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Університетська, 37, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, код ЄДРПОУ 34987578) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту, накладеного у зведеному виконавчому провадженні №54890803.
Зобов`язати Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України скасувати обтяження, а саме, зняти арешт на рухоме та нерухоме майно та кошти боржника, накладений постановами державного виконавця від 14.06.2017 та 12.01.2021 у зведеному виконавчому провадженні №54890803.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів після складення повного судового рішення. 

Суддя | | С.С. Бойко