РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року 	справа № 580/30/22 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Гаращенка В.В.,
за участю:
секретаря судового засідання: Галасун А.О.,
представника позивача: Богачука Я.О. – за ордером, 
представника відповідача: Левенець А.М. – за посадою,
розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНІВСИРТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КАНІВСИРТРЕЙД» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.01.2022, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області: №7216/2300070110 від 20.09.2021; №7217/2300070110 від 20.09.2021; №7218/2300070110 від 20.09.2021; №7219/2300070110 від 20.09.2021 (в частині, яка не скасована Державною податковою службою України за результатами адміністративного оскарження); №12065/23-00-07-0110 від 22.12.2021.
Ухвалою суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 31.03.2022 призначено у справі №580/30/22 судово-економічну експертизу. Провадження у справі зупинено до одержання результатів судово-економічної експертизи.
Усною ухвалою суду від 03.03.2026 із занесенням до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог щодо формування податкового кредиту, оскільки з контрагентом ТОВ «ВІК-РОЯЛ» здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні необхідні, належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, а висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами. Перевізник, який здійснював поставки товарів від ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» до контрагента ТОВ «ВІК-РОЯЛ» підтвердив факти цих поставок. Згідно договору на транспортно-експедиторське обслуговування, експедитором виступало ТОВ «КОМО Україна», яке власними силами або із залученням інших перевізників надавало послуги з доставки товару, в тому числі і на ТОВ «ВІК-РОЯЛ». Відповідач не врахував, що ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» отримало кошти від ТОВ «ВІК-РОЯЛ» не в якості «інших операційних доходів», а як дохід (виручку) від реалізації продукції. Саме в такому розумінні зазначені суми задекларовані позивачем.
Також позивач стверджує, що реалізовуючи товари для ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» зі знижкою, не зменшував базу оподаткування, оскільки вартість товару, за яким позивач його отримував від ТОВ «КЛУБ СИРУ» зменшувалася на розмір наданої для ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» знижки. Оскільки ТОВ «КЛУБ СИРУ» фактично надавало знижку для ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» в розмірі знижки, яку ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» надавало для ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», то різниці між вхідною і вихідною ціною не було. Тобто, ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» не занижувало бази оподаткування. Розрахунки податкового органу є хибними, оскільки не враховують всіх обсягів знижок та частини повернень тари.
Позивач вважає, що оскільки висновок податкового органу про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригувань ґрунтується на доводах про нереальність господарських операцій між позивачем і ТОВ «ВІК-РОЯЛ»; заниження бази оподаткування у взаємовідносинах позивача, як комісіонера, із ТОВ «КЛУБ СИРУ» та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», які спростовані вище, тому ці аргументи не можуть бути покладені в основу висновків щодо необхідності реєстрації у ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригувань. Позивач наголосив, що належним чином реєстрував податкові накладні і розрахунки коригувань за операціями із ТОВ «ВІК-РОЯЛ» і ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (сторінки 44-48; 49-55 Акту перевірки).
Позивач звернув увагу, що ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» не повинне подавати повідомлень за формою №20-ОПП, адже не набувало жодних прав на транспортні засоби; відтак ці транспортні засоби не є об`єктами оподаткування/об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням / через які провадиться діяльність. Позивач не орендував більшості транспортних засобів, наведених у акті перевірки. Натомість це були власні автомобілі працівників TOB «КАНІВСИРТРЕЙД», які використовувалися цими ж працівниками для виконання їх трудових обов`язків із виплатою цим працівникам компенсацій.
За вказаних обставин позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
В письмовому відзиві на адміністративний позов представник відповідача просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши, що господарські операції між позивачем та ТОВ «ВІК-РОЯЛ» фактично не відбулись. За даними перевірки, отримані позивачем у 2019 році грошові кошти на загальну суму 2630899,30 грн від ТОВ «ВІК РОЯЛ» до складу інших операційних доходів за 2019 рік ТОВ «Канівсиртрейд» не включало. На підставі викладеного, перевіркою зроблено висновок про порушення ТОВ Канівсиртрейд» вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.5 НП(С)БО 11, п.5, п.7 НП(С)БО 15, у результаті чого занижено інші операційні доходи за 2019 рік на загальну суму 2 630 899,30 грн.
За період з 01.01.2018 по 31.03.2021 ТОВ «Канівсиртрейд» отримано від ТОВ «КЛУБ СИРУ» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочної продукцію (сир, масло) на загальну суму 2 619 571 978,68 грн, у т.ч. ПДВ 436 595 329,78 грн., яке нараховано на вартість отриманої від ТОВ «КЛУБ СИРУ» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочної продукції, включено товариством до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів на підставі зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.
Відповідач звернув увагу, що за період з 01.01.2018 по 31.03.2021 ТОВ «Канівсиртрейд» отримано від ТОВ «КЛУБ СИРУ» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочної продукцію (сир, масло) на загальну суму 2 619 571 978,68 грн, у т.ч. ПДВ 436 595 329,78 грн. За період з 01.01.2018 по 31.03.2021 ТОВ «Канівсиртрейд» реалізовано ТОВ «АТБ-Маркет» молочної продукції на загальну суму 935 340 133,50 грн, у т.ч. ПДВ - 155 890 022,25 грн. Відповідно до укладених додаткових угод, ТОВ «Канівсиртрейд» надано ТОВ «АТБ-Маркет» торгівельні знижки. З урахуванням наданих знижок, за результатами проведеного перевіркою розрахунку, встановлено реалізацію ТОВ «Канівсиртрейд» у періоді з 01.01.2018 по 31.03.2021 на ТОВ «АТБ-Маркет» молочної продукції за ціною, яка нижче ціни отримання від ТОВ «КЛУБ СИРУ» на загальну суму 203 283 660 грн. Позивач податкові зобов`язання на різницю між ціною отримання молочної продукції від ТОВ «КЛУБ СИРУ» та ціною реалізації молочної продукції на ТОВ «АТБ-Маркет» не нараховувало та до бюджету не сплачувало, у результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ за період з 01.01.2018 по 31.03.2021 на загальну суму 33 881 160 грн та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні з ПДВ на цю саму суму.
За твердженням відповідача, проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Канівсиртрейд» на порушення вимог п. 63.3 ст. 63 ПК України не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП, а саме: отримувало в оренду основні засоби та надавало в суборенду складські приміщення для зберігання товарів відповідно до укладених договорів за якими не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП. 
На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Представник позивача подав до суду заяву про доповнення підстав позову, в якій зазначив, що законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Проте 03.02.2021 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» (далі - постанова №89), якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб.
Позивач стверджує, що Кабінетом Міністрів України на момент прийняття наказу про проведення перевірки позивача та безпосередньо проведення такої перевірки не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків. Оскільки перевірка проведена в період дії мораторію, то вважається такою, що проведена незаконно, відповідно податкові повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки підлягають скасуванню.
Представник відповідача подала заяву, в якій заперечила щодо викладених у заяві про доповнення підстав позову міркувань, вказавши, що порушення, допущені під час призначення та проведення перевірки, можуть бути підставою для скасування рішення контролюючого органу у випадку, якщо такі порушення вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 26.05.2021 року №1025-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, с. 75, 77, 82 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік, вирішено провести з 10 червня 2021 року документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 36278693), що знаходиться за податковою адресою: 19001, Черкаська область, м. Канів вул. Енергетиків, буд. 153, тривалістю 20 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.03.2021 з урахуванням п.102.1 ст.102 Податкового кодексу з питань правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2012 по 31.03.2021.
За результатами перевірки складено акт від 30.07.2021 №5323/23-00-07-0105/36278693, згідно з висновками якого, встановлено наступні порушення: 
- вимог ст. 1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 за № 996-ХІ, п.2.1,п.1.2, п.2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом фінансів України від 24.05.1995 за № 88, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, п.3.3 Наказу № 433, п.5 П(С)БО 11, п.5, п.7 П(С)БО 15, п.8,9 П(С)БО 9 «Запаси», п.11, п.15 П(С)БО 16 «Витрати», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 473804 грн.;
- вимог пп.14.1.191, 14.1.202 п.14.1 ст. 14, п.185.1 ст.185, п.187.1, п.188.1 ст. 188, п.189.4 ст.189.4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, ч.2, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІ, пп.1.2, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 33881328 грн.;
- вимог п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні з податком на додану вартість на загальну суму 34319811,14 грн.;
- вимог п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, абз. 1 п.8.4, 8.5 розд. VІІI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300, в результаті чого не подано 111 повідомлень та подано з порушенням термінів, передбачені законодавством 25 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.
Головним управлінням ДПС у Черкаській області на підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення - рішення:
- від 20.09.2021 №7216/2300070110 про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на загальну суму 473804 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 118 372 грн;
- від 20.09.2021 №7217/2300070110 про застосування штрафних санкцій у розмірі 93840 грн за неподання 81 повідомлення та неподання 11 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП;
- від 20.09.2021 №7218/2300070110 про збільшення податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 33 881 328 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 8 470 332 грн;
- від 20.09.2021 №7219/2300070110 про застосування штрафних санкцій у розмірі 10 537 868,92 грн за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач подав скаргу до ДПС України на вказані рішення, яка рішенням від 03.12.2021 № 27362/6/99-00-06-01-01-06, у зв`язку з невірним застосуванням штрафної санкції, понад розміри, що встановлені абзацом 4 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, ДПС України частково скасувала ППР від 20.09.2021 №7219/2300070110.
У зв`язку з скасуванням податкового повідомлення-рішення від 20.09.2021 №7219/2300070110, відповідачем прийнято нове – №12065/23-00-07-0110 від 22.12.2021, яким застосовані штрафні санкції в розмірі 304352,51 грн за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду та просить їх скасувати.
Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Згідно з пунктом 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Відповідно до пункту 77.2 статті 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.
Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77 ПК України).
Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.
Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття наказу про проведення перевірки позивача, а також на час проведення контрольного заходу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.
Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 листопада 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року № 568-ІХ); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.
Водночас мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялася.
Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Отже, зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України.
За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку – застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 420/12859/21, від 27 квітня 2022 року у справі № 140/1846/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 160/5267/21, від 04 січня 2024 року у справі № 420/16150/21.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу з призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже, доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу, а саме – невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними актів індивідуальної дії, прийнятих за її наслідками.
У спорі, що розглядається перевірку позивача проведено всупереч дії мораторію, встановленому пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України що, відповідно, нівелює її наслідки. Вказане є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Досліджуючи правомірність висновків акту перевірки щодо суті описаних порушень, суд зазначає наступне.
Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» уклало 01.04.2019 дистриб`юторський договір із ТОВ «ВІК-РОЯЛ», на підставі якого здійснювало поставки товару (сири в асортименті) у квітні-серпні 2019 року згідно видаткових накладних.
Відповідач заперечує фактичне здійснення господарських операцій із наведеним контрагентом та вважає, що отримані від ТОВ «ВІК-РОЯЛ» доходи не можуть бути віднесені до доходу від реалізації продукції, а є іншими операційними доходами. У зв`язку з цим податковий орган вважає, що отримані доходи не вірно відображені позивачем у податковій звітності.
У цьому контексті суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 7 Національного ПСБО 15 «Дохід» визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).
До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.
В силу положень пп. 123.1 ст. 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Отже, необхідною умовою нарахування штрафних санкцій є визначення контролюючим органом податкових зобов`язань платнику податків, який їх занизив, тобто умисно чи внаслідок недбалості намагається мінімізувати сплату податків або взагалі ухиляється від їх сплати. Однак, податковий орган не навів в акті перевірки обставин заниження позивачем зобов`язань зі сплати податків, оскільки грошові кошти, які отримані позивачем від ТОВ «ВІК-РОЯЛ» відображені ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» у показниках бухгалтерського обліку та податковій звітності як дохід (виручка) від реалізації продукції. Тобто, безпосереднім наслідком отримання доходу позивачем у звітному періоді є сплата податку на прибуток. 
Твердження податкового органу про порушення позивачем стандартів бухгалтерського обліку судом відхиляються, оскільки податковий орган не довів, що це вплинуло на визначення розміру зобов`язань зі сплати податку на прибуток. Відповідно, позивач не може бути притягнутий до відповідальності за нормами пп. 123.1 ст. 123 ПК України, оскільки не допускав заниження зобов`язань зі сплати податку на прибуток.
З цих міркувань суд вважає непереконливими викладені в акті перевірки твердження щодо дефектності в правовому статусі ТОВ «ВІК-РОЯЛ» в силу фактичної відсутності мінімізації зобов`язань зі сплати податку на прибуток. Своєю чергою, твердження відповідача про відсутність реєстрації податкових накладних також є необґрунтованими. 
Вказане є додатковою підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.09.2021 №7216/2300070110 про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на загальну суму 473804 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 118 372 грн.
Перевіряючи висновки акту перевірки в частині господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «КЛУБ СИРУ», суд враховує такі обставини.
Судом встановлено, що у перевіреному періоді ТОВ «Канівсиртрейд» (Комісіонер) реалізовувало покупцям молочну продукцію (сир, масло), яка отримувалася від ТОВ «КЛУБ СИРУ» (Комітент) згідно з договором комісії від 27.09.2017 №2709/17.
Відповідно до п.п. 7.1 п. 7 договору комісії товар, який реалізується Комісіонером на умовах цього договору, є власністю Комітента, право власності на товар до Комісіонера не переходить.
Згідно з додатковими угодами до договору комісії від 27.09.2017 №2709/17, сторони домовились про наступний розмір комісійної винагороди за надані послуги:
- від 01.01.2018 №2 - 10% від загальної суми реалізованої Комісіонером продукції;
- від 01.04.2018 б/н - 2% від загальної суми реалізованої Комісіонером продукції;
- від 01.03.2019 №5 - 3% від загальної суми реалізованої Комісіонером продукції;
- від 01.01.2020 №7 - 1% від загальної суми реалізованої Комісіонером продукції.
За період з 01.01.2018 по 31.03.2021 ТОВ «Канівсиртрейд» отримано від ТОВ «КЛУБ СИРУ» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочної продукцію (сир, масло) на загальну суму 2 619 571 978,68 грн, у т.ч. ПДВ 436 595 329,78 грн.
ПДВ у сумі 436 595 329,78 грн нарахований на вартість отриманої від ТОВ «КЛУБ СИРУ» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочної продукції, включено товариством до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів на підставі зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.
ТОВ «Канівсиртрейд» у періоді з 01.01.2018 по 31.03.2021 реалізовано покупцям отриману від ТОВ «КЛУБ СИРУ» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочну продукцію (сир, масло) на загальну суму 2 619 571 978,68 грн, у т.ч. ПДВ 436 595 329,78 грн.
За реалізовану отриману по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 молочну продукцію, ТОВ «Канівсиртрейд» отримано від ТОВ «КЛУБ СИРУ» комісійну винагороду на суму 203 286 960,80 грн, у т.ч. ПДВ - 33 881 160,13 грн.
Отриману по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 частину молочної продукції, ТОВ «Канівсиртрейд» реалізовувало ТОВ «АТБ-Маркет» згідно з укладеними договорами поставки 
Частину цієї продукції ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» реалізувало для ТОВ «АТБ- МАРКЕТ» згідно таких договорів поставки, які були укладені та/або діяли в періоді, охопленому перевіркою: № Р-79671 від 01.01.2018; № СР-80065 від 01.01.2018; № Р-79671 від 01.01.2019; № СР-80065 від 01.03.2019; № Р-79671 від 01.01.2020; № СР-80065 від 01.03.2020; № Р-79671 від 01.01.2021; № СР-80065 від 01.03.2021.
За період з 01.01.2018 по 31.03.2021 ТОВ «Канівсиртрейд» реалізовано ТОВ «АТБ- Маркет» молочної продукції на загальну суму 935 340 133,50 грн, у т.ч. ПДВ - 155 890 022,25 грн. 
Товариством складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на поставку молочної продукції ТОВ «АТБ-Маркет». Суму ПДВ в розмірі 155 890 022,25 грн, нараховану на вартість реалізованої ТОВ «АТБ-Маркет» молочної продукції, включено товариством до складу податкових зобов`язань відповідних звітних періодів.
Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, відповідно до укладених додаткових угод, ТОВ «Канівсиртрейд» надало ТОВ «АТБ- Маркет» торгівельні знижки. На вартість наданої торгівельної знижки, товариством складено та зареєстровано в ЄРПН розрахунки коригування до податкових накладних, що визнається відповідачем.
За даними акту перевірки, з урахуванням наданих знижок, за результатами проведеного перевіркою розрахунку, встановлено реалізацію ТОВ «Канівсиртрейд» у періоді з 01.01.2018 по 31.03.2021 на ТОВ «АТБ-Маркет» молочної продукції за ціною, яка нижче ціни отримання від ТОВ «КЛУБ СИРУ» на загальну суму 203 283 660 грн. Розрахунок обсягів реалізації від ТОВ «Канівсиртрейд» до ТОВ «АТБ-Маркет» молочної продукції за ціною, яка нижче ціни отримання від ТОВ «КЛУБ СИРУ», наведено у додатку 13.3 до акта перевірки.
Відповідач вважає, що ТОВ «Канівсиртрейд» у періоді з 01.01.2018 по 31.03.2021 податкові зобов`язання на різницю між ціною отримання молочної продукції від ТОВ «КЛУБ СИРУ» та ціною реалізації молочної продукції на ТОВ «АТБ-Маркет» не нараховувало та до бюджету не сплачувало. Також податковий орган посилається на те, що ТОВ «КЛУБ СИРУ» не проводило коригування ціни і вартості молочної продукції, яка передана ТОВ «Канівсиртрейд» по договору комісії від 27.09.2017 №2709/17 та відповідно не складалися та в ЄПРН не реєструвалися розрахунки коригування до податкових накладних.
Досліджуючи правомірність таких висновків податкового органу, судом встановлено, що з метою виконання умов договору комісії, позивач уклав з ТОВ «АТБ- МАР КЕТ» договори поставки. Товар відвантажувався на адресу ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за договірною ціною, що підтверджено видатковими накладними на товар, ТТН, актами приймання-передачі товару, зведеними податковими накладними на товар, платіжними дорученнями, виписками банку, актами звіряння. В останній день місяця ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» надавало знижку ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на весь відвантажений товар протягом цього місяця, що визнається сторонами.
За змістом пункту 3.2.4. Договору комісії передбачено, що Комісіонер має право відступити від вказівок Комітента, якщо цього вимагають інтереси Комітента з обов`язковим повідомленням Комітенту про допущені відступи. Комісіонер, який продав Товар за нижчою ціною, повинен заплатити різницю Комітентові, якщо Сторони не дійдуть згоди, що Комісіонер не мав можливості продати Товар за погодженою ціною, а його продаж за нижчою ціною попередив ще більші збитки. 
Згідно пункту 3.1.11 договору комісії Комітент зобов`язаний відшкодувати Комісіонеру всі витрати пов`язані з виконанням договорів укладених між Комісіонером / Покупцем товару. Зі змісту наданих до матеріалів справи документів вбачається, що суми знижок ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» додавав до всіх витрат пов`язаних з просуванням товару і виставляв ці витрати на адресу ТОВ «КЛУБ СИРУ», що підтверджується документами: звітами про витрати, актами надання послуг з формулюванням «відшкодування послуг посередників щодо оптової торгівлі харчовими продуктами», платіжними дорученнями, виписками банку, актами звірки, податковими накладними з формулюванням «відшкодування послуг посередників щодо оптової торгівлі харчовими продуктами» код ДКПП 46.17, листами про надання суми знижки для ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та про намір відшкодувати витрати шляхом перевиставлення цієї суми у вигляді послуги. 
Отже, позивач фактично отримував від ТОВ «КЛУБ СИРУ» компенсацію вартості наданої ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» знижки на товар і ця компенсація знайшла своє відображення в податковому обліку та податковій звітності у вигляді зареєстрованих податкових накладних та задекларованих податкових зобов`язань. 
У відповідності до п. 189.4 ст. 189 ПК України базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів/послуг, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.
Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу.
За змістом положень п. 188.1 ст. 188 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
З наведеного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин вбачається, що безпосередньо сплачені ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на користь позивача грошові кошти вважаються базою оподаткування податком на додану вартість. При цьому, грошові кошти, які надійшли позивачу від ТОВ «КЛУБ СИРУ» в якості компенсації вартості товарів, які продані зі знижкою на користь ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» також є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. 
Як встановлено судом, за Договорами поставки №Р79671 від 01.01.2018, №СР80065 від 01.01.2018, №Р79671 від 01.01.2019, №СР80065 від 01.03.2019, №Р79671 від 01.01.2020, №СР80065 від 01.03.2020, №Р79671 від 01.01.2021, №СР80065 від 01.03.2021 загальна сума торгівельної знижки, наданої ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» для ТОВ «АТБ-маркет» за період з 01.01.2018 по 31.03.2021 становить 203 286 960,80 грн, у т.ч. ПДВ – 33 881 160,13 грн. В той же час, позивачем реалізовано на користь ТОВ «АТБ-маркет» молочну продукцію на загальну суму 935 340 133,50 грн, в т.ч. ПДВ 155 890 022,25 грн. Враховуючи, що вартість наданих торгівельних знижок компенсована позивачу Комітентом, що підтверджується викладеними в акті перевірки обставинами (стор. 42) та включена до податкових зобов`язань звітних періодів, тому позивач не вважається таким, що занизив податкові зобов`язання з ПДВ на суму 33 881 160 грн. Своєю чергою, висновки акту перевірки щодо необхідності реєстрації податкових накладних на вказану суму є необґрунтованими. 
Вказане є підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №7218/2300070110 від 20.09.2021, №7219/2300070110 від 20.09.2021 та №12065/23-00-07-0110 від 22.12.2021.
Вирішуючи питання про правомірність податкового повідомлення-рішення від 20.09.2021 №7217/2300070110 про застосування штрафних санкцій за неподання повідомлень про об`єкти оподаткування за формою №20-ОПП, суд виходить з таких обставин.
ТОВ «КАНІВСИРТРЕЙД» в періоді, що перевірявся, укладало договори про використання працівниками власних транспортних засобів у виробничих (службових) цілях товариства. Податковий орган вважає, що вказані транспортні засоби використовувались товариством для провадження господарської діяльності, тому щодо цих транспортних засобів необхідно подати повідомлення про об`єкти оподаткування за формою №20-ОПП.
Згідно вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Відповідно до вимог пунктів 8.1, 8.4, 8.5 розділу VIII Порядок обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі по тексту - Порядок), платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою №20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни.
Досліджуючи зміст договорів, укладених з працівниками позивача, судом встановлено, що транспортні засоби під час виконання трудових обов`язків та після їх виконання перебували в безпосередньому використанні власників. Відповідно, використання транспортних засобів власниками не свідчить про передачу автомобілів у користування товариству. Позивач не обліковував ці транспортні засоби у користуванні, тому не повинен подавати щодо них форму №20-ОПП та не несе відповідальність за її неподання. 
Щодо інших мотивів застосування штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення від 20.09.2021 №7217/2300070110, суд зазначає, що встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.
Суд зазначає, що відповідач на сторінках 81-100 Акту перевірки стверджує, що ТОВ «Канівсиртрейд» не подало 111 повідомлень та подано з порушенням строку 25 повідомлень про об`єкти оподаткування (використовувані в діяльності транспортні засоби) за формою №20-ОПП. Однак, згідно доданого до спірного ППР розрахунку штрафних санкцій наведено перелік штрафів за неподання 81-го повідомлення та 11 несвоєчасно поданих повідомлень за формою №20-ОПП. Це свідчить суперечливість висновків акту перевірки та як наслідок неможливість виокремлення рішення в частині нарахування певної суми штрафних санкцій, що є підставою для його скасування у повному обсязі.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області: №7216/2300070110 від 20.09.2021; №7217/2300070110 від 20.09.2021; №7218/2300070110 від 20.09.2021; №12065/23-00-07-0110 від 22.12.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, код ЄДРПОУ 44131663) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Канівсиртрейд» (вул. Енергетиків, 153, м. Канів, Черкаська обл., 19001, РНОКПП 2869409114) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 липня 2026 року.

Суддя 	Валентин ГАРАЩЕНКО